196 FAUNA OCH FLORA 



gränsen. Särskildt gärna uppehöll den sig vid steniga eller 

 sandiga sjöstränder. Ute på öarna i Torne träsk var den 

 därjämte mycket vanlig, isynnerhet på de större såsom Abisko- 

 suolo och Jeprinsuolo. Boet lades under stenar och i sten- 

 springor. I slutet af juli voro ungarna utflugna. 



Plioeniciiriis phoenlcnrus L. 



Rödstjärten var isynnerhet sommaren 1917 ganska allmän. 

 Sommaren 1916 fann jag den endast två gånger, dels i Abisko 

 en kull utflugna ungar, dels på norra sidan af Torne träsk, 

 vid Jebrenjokk, en enstaka fågel. 1917 däremot fann jag ej 

 mindre än sex bon. Alla utom ett voro belägna på norra 

 sidan träsket, tre mellan Jebrenjokk och Pesisjokk och två vid 

 Ortojokk. Bona voro dels byggda i ihåliga träd, dels under 

 en trädrot på marken. 



Cyanecula suecica L. 



Blåhakesångaren var, som redan nämnts, en af de allmän- 

 naste fåglarna. Den förekom öfverallt i björkskogen och lät 

 ofta höra sin vackra sång. I allmänhet tycktes den föredraga 

 af videbuskar uppblandad sumpmark framför den torra björk- 

 skogen. Sitt bo byggde den vanligen under någon trädrot eller 

 vid sidan af en tufva. Äggens antal varierade mellan fem och 

 sju. Den var strängt bunden till björkskogsområdet och syntes 

 aldrig ofvan trädgränsen. 



Cincliis clncliis L. 



Strömstaren förekom sparsamt i älfvarna. Sålunda obser- 

 verades den i följande: Kårsovaggejokk, Abiskojokk och Mjelle- 

 jokk på södra sidan och Jebrenjokk på norra sidan Torne träsk. 

 Vid Jebrenjokk fann jag den 'Vt hans bo med ungar. Det var 

 beläget alldeles vid sidan af ett fall och var byggdt under en 

 grästorfva, som växte på den i öfrigt kala och lodräta kanjon, 

 som kantar älfven. Öppningen vette nedåt. Boet låg så nära 

 fallet, att det ständigt yrde skum öfver detsamma. Ungarna 

 matades hufvudsakligen med insekter, som hämtades vid strån- 



