BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM TORNE LAPPMARKS FAGELFAUNA 1 97 



den af Torne träsk och särskildt vid en liten lagun, som låg 

 några hundra meter från häckplatsen. En gång såg jag den 

 ena strömstaren komma flygande till boet med en cirka 1 cm. 

 lång fisk i näbben. Hvar och en af föräldrarna kom till boet 

 med ungefär en halftimmes mellanrum och flögo då längs 

 forsen nära vattnet. Boet låg väl cirka 150 meter från älfvens 

 mynning. När de flögo från boet, döko de ofta ned i det iskalla 

 vattnet, ibland blott för att bada, ibland för att hämta byte. 



Phylloscopiis t r och il as L. 



Löfsångaren var ytterst allmän inom hela Torne träskom- 

 rådet. Dess behagliga sång hördes i alla björkskogar. Ofta 

 stötte man på löfsångarbon under vandringarna. De voro alla 

 inuti rikligt fodrade med ripfjädrar och innehöllo 5 å 7 ägg. 

 Ungarna flögo i allmänhet ut i senare hälften af juli. Bona 

 hade varit ytterst svåra att upptäcka, om ej fåglarna röjt dem 

 genom att hoppa fram ur dem och flaxa omkring på marken, 

 så snart man kom dem nära. Löfsångarna närde sig till stor 

 del af myggor, 



Mnscicapa atrlcapilla L. 



Den svart och hvita flugsnapparen såg jag ej sommaren 

 1916. Däremot var den sommaren 1917 ej alls sällsynt. Så- 

 lunda fann jag den 'Vt 1917 bo med nylagda ägg i en ihålig 

 björk i Abiskodalen samt den Vt 1917 ett bo med ungar ej 

 långt från det förra. Vid Jebrenjokk fann jag också ett bo 

 med ungar den ^^j-, 1917. Dessutom såg jag då och då enstaka 

 exemplar. Alla bona voro byggda i trädhål. 



Laniiis exciibitor L. 



Två exemplar iakttogos den ^^/t 1917 vid Snuorajokk af 

 docenten Thore C. E. Fries. Sannolikt häckade de i närheten. 



Paras atricapillas borealis, Selys-Longchamps. 



Talltitan, som egentligen är en barrskogsfågel, var dock ej 

 sällsynt i björkskogsregionen. Både somrarna 1916 och 1917 



