BIDRAG TILL KÄNNEDOMKN OM TORNE LAPPMARKS FAGELFAUNA 199 



Motacilla alba L. 

 Sädesärlan var ganska allmän. Den uppehöll sig helst vid 

 sjöstränderna, där man ofta såg den gå och leta födoämnen i 

 vattenbrynet, samt vid de talrika älfvarna. 



Motacilla flava tJmnbergi Billberg. 

 Nordiska gulärlan var betydligt allmännare än föregående. 

 Bäst tycktes den trifvas på sumpiga ängar och kärrmarker, men 

 den förekom dock äfven rikligt i den torra björkskogen, där 



Ängspiplarka vid sitt bo. 



Förf. foto. 



denna ej var alltför tät utan lämnade små öppna platser emel- 

 lan sig. När man gick öfver gulärlornas häckningsområde, 

 flögo de vanligen i båglinjer ofvanför en och läto höra sin 

 varningssignal, som hade en viss, om också obetydlig, olikhet 

 med den sydliga formens. Bona voro ytterst väl gömda på 

 marken, vanligen vid sidan af någon tufva. 



Hiriindo urbica L. 

 Hussvalan var allmän på alla ställen, där boningshus fun- 

 nos. Sålunda förekom den talrikt i Abisko samhälle, där den 



