PILFINKENS UTBREDNING 263 



ländska kusttrakten angår synes pilfinken enligt uppgifter från 

 skilda personer åtminstone då och då uppträda vid Sundsvall. 

 Vid Härnösand synes den vara ännu sällsyntare och blott en 

 gång iakttagen af assistenten Hartelius (enligt meddelande af 

 direktör C. G. Strokirk). 



Jägmästare Viktor Olofsson har aldrig sett pilfinkar i 

 det inre af Ångermanland eller norr därom. På samma sätt 

 säger jägmästare K. Gram i Vindeln, att han under en 30- 

 årig vistelse i Västerbotten ej haft tillfälle iakttaga någon 

 pilfink. Lektoi- O. Holm i Umeå har lika litet fått se någon 

 pilfink i närheten af nämnda stad eller i Löfånger. I sina an- 

 teckningar om fågelfaunan i södra Norrbotten nämner Arvid 

 Frisendahl ej pilfinken från Lule-trakten. Man skulle sålunda 

 kunna tro, att denna fågel ej förekom norr om Jämtlands- 

 bygden. 



Så är dock ej fallet. Det finnes en gammal uppgift af 

 W. von Wright, att han iakttagit ifrågavarande art vid 

 Maunu i Torne lappmark. Senare ha pilfinkar blifvit funna 

 flerstädes i Tornedalen från Matarengi till Karesuando, och i 

 aug. i år (1917) såg intendenten A. Behm pilfinkar i Junosu- 

 ando. Denna nordsvenska förekomst af pilfink låter sig lättast 

 förklara såsom en invandring från Norge, ty i nämnda land 

 sträcker sig pilflnkens utbredning ända till Varanger. Det är 

 där de genom hafvets, resp. Golfströmmens inflytande jäm- 

 förelsevis blida vintrarne, som tillstädja en så långt mot nor- 

 den gående utbredning. Dock äger det märkliga förhållandet 

 rum, att enligt norska ornithologers uppgift pilfinken är mindre 

 allmän i Nordland samt längs västkusten ned till Stavanger 

 än annorstädes i Norge. 



Möjligen torde någon af tidskriftens läsare vara i till- 

 fälle att komplettera kännedomen om pilfmkens förekomst, 

 särskildt i Norrland. Pilfinken är f. ö. ej den enda af våra 

 fåglar, hvars utbredningsförhållanden tarfva utredning. En 

 annan art, som också Olof Rudbeck d. y. kände till och af- 

 bildade, är träd lärkan, men äfven dess nordgräns är osäker. 



