I02 FAUNA OCH FLORA 



för mycket må vi förbigå några andra arter och släkten i tro- 

 piska haf och blott nämna några ord om det egentliga ma- 

 krillsläktet Scomber. Dit hör i främsta rummet vår vanliga 

 makrill (5. scombriis), som är så väl bekant från våra egna 

 kuster, där den ju är föremål för ett synnerligen indräktigt 

 fiske, så väl som vid Holland, England, Irland och Frankrike. 

 Söderut fmnes den på denna sidan Atlanten ända ned till Ka- 

 narieöarne ocli i Medelhafvet. På nordamerikanska sidan före- 

 kommer äfvenledes m.akrillen från Kap Hatteras till Labrador 

 och här är makrillfisket ett särdeles viktigt näringsfång. »På 

 den rikliga förekomsten af makrill beror», säger professor 

 GooDE, »tusentals medborgares välfärd i Maine och Massachu- 

 setts». Makrillen spelar där till viss grad samma roll som 

 sillen hos oss. Den är en amerikansk nationalrätt. »Färsk 

 eller salt, fet eller mager, ny eller gammal förbrukas makrill 

 af amerikanerne i otroliga mängder, såsom statistiken visar, 

 och hurudan den är, är den alltid lätt att sälja», säger Goode. 

 En mindre men närstående art med färre svarta streck på 

 ryggen och färre taggar i ryggfenan är utbredd både i Atlan- 

 tiska och Stilla oceanen. Ehuru af mindre betydelse än den 

 vanliga makrillen är den dock föremål för fångst bl. a. i Japan. 

 Ett par andra Scomber-arier förekomma vid Australien o. s. v. 



Alla makrillfiskar ha ägg, som flyta i de öfre vattenlagren. 

 Den vanliga makrillens ägg äro ungefär 1,2 mm. och en medel- 

 stor hona kan ha en half million ägg. Mac Intosh och Ma- 

 sterman antaga att en ettårig makrill är 7\ ■>, en tvåårig 20 

 och en treårig 28 cm. lång. 



Fossila makrillartade fiskar äro kända från eocena och 

 miocena aflagringar i synnerhet inom Italien men äfven i Eng- 

 land. 



E. L. 



