<)8 FAUNA OCH FLORA 



under de i det fria tillbragta raster månget tillfälle att fästa 

 uppmärksamheten på fåglarnes läten. För den mottaglige lär- 

 jungen är endast en ringa hänvisning af nöden. Han igen- 

 känner fågeln efter exemplaret i skolsamlingen och gör således 

 sina iakttagelser af kärlek till saken. Att använda skoltvång 

 vore icke nyttigt; vi skulle därigenom profanera vårt älsklings- 

 studium. 



Lärare, som med sina lärjungar gå ut på en exkursion och 

 och passera öfver fält och genom skogar, kan, om han alltid 

 fäster uppmärksamheten hos sina lärjungar på sången hos 

 mesar, finkar, gulsparfvar. trastar etc. och utpekar nyankomna 

 flyttfåglar, på så sätt uppnå ett glänsande resultat. Det bästa 

 resultatet kan dock kännaren af flyttfåglarnes läten uppnå med 

 sina egna barn, om de ärft samma grad af talang och böjelse 

 för saken. Ty hvad kan man vänta sig af flyktiga intryck,, 

 som lärjungarne bekomma under någon enstaka utflykt med 

 sin natuhistorie-lärare. Från alla håll tager man deras intresse 

 i anspråk. Hvar och en bemödar sig, att få sina ämnen att 

 kraftigare slå an på elevens sinne än kollegernas. Härigenom 

 uppstår det en konkurrens mellan alla skolundervisningens 

 grenar. Först vid mognare ålder utvecklar sig allt efter de 

 medfödda anlagen en bestämd själsriktning och ett fastare 

 uppfattande af det särskilda område af vetande, färdighet och 

 skönhet som lifvet bjuder på. Först bland lärjungar i skolans 

 högsta klass och bland studenter har jag funnit några, som 

 genom detta kaos af lärdomsstoff har räddat en segrande håg 

 för umgänget med naturen. Om också en eller annan utbytt 

 sitt studerande af fågelvärlden mot ett annat biologiskt forsk- 

 ningsområde, så har dock det förra under loppet af några år 

 så fästat sig i medvetandet, att en varaktig vinst likväl kvar- 

 blifver. Sinnet kan ej mera undgå att märka, hvarest tillfälle 

 till en upplifvande njutning af fågelsång och af en intressant 

 inblick i den befjädrade världens lif erbjuder sig. 



Det är icke min uppgift att här visa vägen till konstlade 

 ögonblicksföljder. Endast då tillfälle gifves att noggrannare 

 lära känna egenheten hos våra skyddslingar och där vi upp- 



