'JM. M. 1 kIKS, lir OlJI ANNAT (V\I IlNN.l.A r.DRKAI.lS 6^ 



den genom sina fot- och alnlani;:i ki^ypandc n-Koi- kliUler med 

 litlig grönska», f()rklaras vara -optiinin, men om h\ilken I. inne 

 sedan säger, att »ingenting är olikare; forte al/aiii pro ca su- 

 mat».^ Såsom betecknande tV)r dun tidens liiiga kunskaper 



i växtgeografi kan anföras, att C. Bauiiinus hit äfveii iiänf()i- 

 en af JoH. Bursekus honom meddelad växt från »insula Topinam- 

 bault Brasilianorum», som uppgafs afvika endast genom ofvan 

 blekgröna, under mera hvitaktiga blad. 



Af det redan meddelade framgår, att det — underligt 

 nog — var nära sydgränsen af Linneans utbredningsom- 

 råde, där den endast sparsamt förekommer, som den först 

 iakttogs, och lätt förklarligt är det därför, att då den senare 

 anträffades långt upp mot norr, man ej strax identifierade den 

 med en schweizisk-italiensk växtart. Så blef ock förhållandet, 

 då den först skulle omnämnas af en skandinavisk botanist." 



Dennes namn var Peder Lauridsen Kylling, dansk till 

 börden och född 1640. Efter aflagd teologisk examen 1666 

 blef han några år därefter »kaldet» till präst, men af obekant 

 anledning återtogs utnämningsbrefvet, hvarefter han ägnade 

 sig uteslutande åt botaniken, blef en »öfverliggare» vid univer- 

 sitetet samt fick såsom sådan från och med 1780 ständig plats på 

 Valkendorffs collegium mot skyldighet att sköta dess trädgård 

 och att »före de Studerende i Marken om Sommeren». Härtill 

 kom 1682 en fullmakt såsom »Kongelig Botanicus» med en 



^ I det första utkastet till Flora Lapponica, hvilket han medförde, då han 

 begaf sig till Holland. Manuskriptet äges af Upsala Universitets-bibliotek, dit 

 det skänkts af Prins Roland Bonaparte. 



^ Vi förbise härvid icke, att redan förut, nämligen i Tu. Bartholins Cista 

 medica (1663), finnes en uppgif , att ^ Nummularia > blifvit af J. Fuiren tagen 

 >circa Nidrosiam:>, och att några förmena, att härmed Linncea kunnat afses. Det 

 är emellertid att märka, att Fuiren, hvilken dog som praktiserande läkare i Kö- 

 penhamn 1628, aldrig var i Norge. Man har därför ansett sig nödsakad att 

 gissa, att detta namn bör utbytas mot Otto Sperlinus, hvilken var hans följe- 

 slagare under botaniska resor i Skåne och Blekinge samt på Gotland. Denne 

 hade verkligen en längre tid uppehållit sig i Norge, men dock aldrig kommit så 

 långt mot norr som till Trondhjem, hvarför man gissat, att här i stället bort 

 stå Bergen. Då emellertid Lysimachia nutnmularia var allmänt känd och vida 

 berömd såsom medicinskt nyttig, så skulle en dåtida läkare näppeligen tillåtit sig 

 att gifva en annan, förr okänd växt namnet Nurnmiilaria utan att därtill foga 

 något eller några kännetecken, hvarigenom den afveke från den förut bekanta. 



