SMÄRRE MF.DDF.I.AXnr.N' 53 



Ivroppen var varm och blodig — dädet således nyss begånget. Jag 

 erinrade mig, att jag sett en liten grå fågel Hyga bort från björk- 

 buskkanten, dä jag gick ut i)ä mossan alldeles frän samma i)lats, 

 där trasten sedan hittades, men satte dock detta ej i samband med 

 mordhistorien. Jag sände genast min jägare Siillbcrg hem efter en 

 hökbiil vansax och stannade kvar ])å vägen. Hundarne lingo under 

 tiden upp 0( b mina kamrater skyndade pä pass. Lyssnande på 

 drefvet, som närmade sig, hörde jag prassel i snön, men trodde för.st, 

 att det var ljudet af på långt håll söndertrampad skare under för- 

 siktiga steg (en af mina gossar hade gått ditåt). När det efter en 

 stund åter upprepades gick jag åter ned j)å mossen. En mörkgrå 

 fågel flög åter bort från mig utefter buskkanten. Jag gick nu fram 

 för att se efter koltrasten, emedan min bevakare nu var synlig med 

 den hämtade saxen. Fågelkrop])en var nu borta, men ett nytt släp 

 i snön visade oss hvar densamma nu låg, cirka 20 meter längre 

 bort utefter kanten. Hufvudet låg kvar på det gamla stället. Sa.xen 

 bäddades nu ned i snön och trastkroppen spettades på saxens lock- 

 betesgafifel. Sedan följde vi drefvet. Efter en halftimme gick jag 

 tillbaka och träffade på platsen en jaktkamrat, som omtalade, att en 

 »snöskata» setat på trasten och ätit, utan att saxen slagit igen Där 

 sitter fågeln för öfrigt, sade han, visande på en liten fågel högt 

 uppe i en grantopp tvärs öfver mossen. 



En af mina jaktkamrater kommissarien Fr. Berglund och jag 

 ställde oss nu på lur i ett närbeläget granhult, hvarifrån vi kunde 

 se koltrastkroppen. Efter en stund slog en mindre fågel till i björk- 

 snåret och efter än ytterligare väntan slog han ned och slet i trast- 

 kropi)en. Jag sköt då densamma och fann, att det var, hvad jag 

 förut uttalat som förmodan, en vårfågel. 



Vårfågeln vägde 7 1 gram och koltrasten 99 gram. 



Jag hoppas, att denna lilla episod intresserar tidskriftens läsare. 

 Båda fåglarne sändas som present till Riksmuseum, kanske skulle 

 de båda vara värda att stoppas upp i en för denna lilla notis be- 

 lysande ställning.^ 



Vexiö den 6 jan. 1908. Arvid KiiöppcL 



Bändelkorsnäbb iakttagen i Jämtland. 



Bland de här — i)å 64,5 ° N. lat. - — denna vinter talrikt förekom- 

 mande flockarne d.i Loxia curvirostris har iakttagits enstaka exemplar af 

 C. leucoptera; fastän ej tillfälle gifvits att fälla någon, kan fyndet be- 

 traktas som säkert, då fåglarne som vanligt låta åskådaren på helt 

 nära håll följa deras ifriga arbete i grantopparne. 



Gäddede d. 7 jan. 1008. D:r Adolf Hasslcr. 



Till frågan om ekorrens fortplantning. 



Med anledning af uppsatsen i föregående häfte: »Föder ekor- 

 ren mer än en kull årligen?» ber jag få meddela följande. 



^ Detta har nu .skett. Red. 



