Ill 1 \ K AUl SON Ikllij.VSi 



33 



Kgl. Majcstrit iciiiitttTadc dciiiia iiiRlLTdaniga aiisr)kaii till 

 Vetenskapsakadeiiiirii jVu- ytti'andes atgifxaiidc. 



Vcteiiskapsakadciiiiiii uppdi-oi^ i sin tiii- åt pi(jfessorerna 

 Ri:i/.irs och Lönnherc; att iiticela iiågaii och upptog sedan 

 deras utlåtande såsom sitt. Detta utlåtande anlVnes haniedan: 



Till Ax I- \ ittiis/^dpsdkailcnucii. 



Anmodade uU afgilVa yttrande angående en underdånig fram- 

 ställning af ägarne till Lilla Karlson angående nämnda ös fridlys- 

 ning få vi härmed anföra följande. Lilla Karlson är från naturhi- 

 storisk synpunkt en af de mest intressanta i)latser inom vårt land 

 såväl med afseende på sin geologiska byggnad som sitt djur- och 

 växtlif. Den har cckså sedan Linnés tid varit en vallfartsort för 

 naturforskare ej blott från Sverige, utan äfven från andra länder, 

 och med tanke på öns stora vetenskapliga betydelse har det up|j- 

 repade gånger af olika ])ersoner framhållits, att Lilla Karlson (lik- 

 som äfven den Stora) vore förtjänt att skyddas. Den finnes äfven 

 omnämnd i Kgl. Vetenskapsakademiens naturskyddskommittés utlå- 

 tande af den 29 maj 1905 bland de ])latser i vårt land som i 

 främsta rummet borde komma i åtanke vid naturskyddsarbetet. 



Det är ])å grund häraf en utomordentlig stor tillfredsställelse 

 för undertecknade att finna, att den strömning af naturskyddstan- 

 kar, som nu går genom tiden, äfven nått fram till och behjärtats 

 af ägarne till Lilla Karlson, så att de såsom en följd häraf beslutat 

 göra denna underdåniga framställning, hvilken just innehåller hvad 

 man länge i alla svenska naturforskarekrelsar önskat. 



Att ägarne förbehålla sig fiskerätten kring ön spelar ingen som 

 helst roll från naturskyddssynpunkt. Däremot hade det ju varit 

 önskvärdt om fårbetningen på ön äfven inskränkts. Då denna be- 

 tesrätt emellertid är af stor ekonomisk betydelse för ägarne, kan 

 man ej begära, att de frivilligt skola afstå därifrån, men det kan 

 ju vara möjligt, att, sedan ön en gång fridlysts, genom öfverens- 

 kommelse om godtgörelse åt ägarne vissa delar af ön skulle kunna 

 undantagas från betet, så att där återväxt af träd m. m. skulle 

 kunna betryggas. Emellertid hotas de speciellt för Lilla Karlson 

 egendomliga växterna mera af människor än af får. För att fågel - 

 lifvet skall någorlunda effektivt kunna skyddas, är det nödvändigt 

 att äfven angränsande delar af hafvet fridlysas för jakt och synes 

 oss den föreskrifna radien af i V^ kilometer från ön åt alla häll 

 vara lämplig, då härigenom äfven halfva sundet mellan Gotland 

 och Lilla Karlson skyddas. För att hindra ]:)lundring af fågelbon 

 m. m. dylikt såväl som skadlig botanisering torde det ock vara 

 lämpligt och nödvändigt att vid vite förbjuda obehöriga att land- 

 stiga på ön utan vederbörligt tillstånd af öns ägare. 



På grund af hvad som sålunda anförts få vi alltså på det lif- 

 ligaste tillstyrka, att Akademien måtte hos Kgl. Majestät i under- 

 dånighet varmt förorda ägarnes till T, illa Karlson ansökan om nämnda 



Fauna och Flora 1908. Haft. 1. X 



