FAUXA OCH FLORA 



Stegomyia fasciata. Och de åtgärder som i följd däraf före- 

 togos — isolerande af de sjuka medelst nät, kamp mot de 

 fullbildade myggorna medelst insektpulver och mot deras lar- 

 ver genom torrläggning af äggläggningsplatserna eller genom 

 att öfvergjuta dessa med olja, så att larvernas andning i vatten- 

 ytan omöjliggöres — hade goda verkningar, som visade, att 

 moskitteorien var riktig. Medan förut årligen 

 i genomsnitt 467 människor i Habana afledo i 

 gula febern, inträffade efter vidtagandet af nyss- 

 nämnda prohibitiva åtgärder år 1900 endast 5 

 och ar 1901 intet enda dödsfall. 



Näst efter myggorna komma i betydelse 

 vid parasitära sjukdomars endozoiska spridning 

 sticktlugorna (Stomoxydince). Det är framför 

 allt tvenne beryktade sjukdomar, vid hvilkas 

 Giossina fusca Spridning stickflugoma medverka, den afrikan- 

 2 gånger förstorad, gka sömusjukan och tsetsesjukan, af hvilka den 

 förra angriper människor, den senare boskapsdjur. Båda sjuk- 

 domarna äro mycket lika hvarandra och spridas af arter till- 

 hörande tsetseflugsläktet 



(Giossina), den förra af 

 Giossina palpalis, den se- 

 nare af Giossina morsitans 

 (jämte ett par andra arter, 

 G. fusca och pallidipes). 



Sömnsjukan har fått 

 sitt namn däraf, att den 

 sjuke i sjukdomens sista 

 stadium öfverfalles af en 

 obetvinglig sömnlust och 

 mattighet, som, så vidt man 

 hittills vet, alltid slutar med döden. Den har sin utbredning 

 hufvudsakligen i Centralafrikas sjö- och flodområden, och tyc- 

 kes ha spridt sig från Västafrika genom Kongodalen till Uganda 

 vid Viktoria Nyanza. I sistnämnda område aflida årligen, en- 

 ligt uppgift från 1905, ungefär 100,000 negrer i denna feber- 



Glossina palpalis, 27-' gånger förstorad. 



