6 FAUNA UCH FLORA 



fladdrade omkring och en sandfärgad Cicindela lyfte framför 

 oss då och då. Under stenar träffades några tusenfotingar, 

 tre arter myror, svarta skalbaggar och en liten gråhvit vinglös 

 insekt af hoppstjärtarnes eller poduridernas grupp, hvilken 

 sedan visade sig vara en för vetenskapen ny art af släktet 

 Isoto77ia. På ett par ställen hade jag sett runda hål i marken 

 ungefär ett par centimeter i genomskärning och jag undrade 

 hvad som kunde ha orsakat dem. Slutligen lyckades ett för- 

 sök att gräfva ut ett och i botten fanns en stor svart skal- 

 bagge, närbesläktad med de gamla egyptiernas heliga Scarabe 

 (Ateuciuis). Några minuter senare fann jag andra exemplar 

 ofvan jord framvältrande sina af kospillning hoplagda runda 

 bollar, afsedda att i en framtid tjäna som föda åt larven, 

 sedan de nedgräfts och sålunda skyddats. Det är ganska in- 

 tressant att se scarabeens ihärdiga arbete med sin boll. Själf 

 är han nära 3 cm. läng, men bollens diameter är snarare större 

 och sålunda blir dess volym afsevärdt större. Bollen vältras 

 bakåt i det scarabeen hälft upprest med sina bakben famnar 

 bollen och styr dess rörelser. De kraftiga frambenen, som 

 sakna fotleder, stödja mot marken och utföra ställflyttnings- 

 arbetet. Så går det energiskt och rastlöst framåt eller rättare 

 sagdt bakåt, till dess en gynnsam plats för nedgräfning träffats. 

 Kommer en sten i vägen, söker scarabeen sträfva uppför öfver 

 densamma, men tumlar tillbaka gång pa gång, likväl är den 

 åter färdig till nya försök, till dess utaf en händelse en ny rikt- 

 ning at sidan inslås. 



Längre fram utefter den platå, på hvilken vi vandrade 

 fram, funnos kirgisvinterboningar, som utgjordes af fyrkantiga 

 af sten byggda hålor. Dessa voro nu öfvergifna, men talrika 

 ben och horn af får visade, livaraf invånarne mättat sig. 

 Längre ned nära stranden gick en kirgishustru och gjorde i ord- 

 ning en bostad, i det hon band fast filtar utanpå den halfklot- 

 formiga kibitkans af träspjälar gjorda stomme. Detta tält till- 

 hörde kirgiser, som deltogo i fisket, men de flesta drefvo om- 

 kring med sina hjordai" på Mangischlaks högplatå. Då ett läger 

 sades vara blott på 3 — 4 versts afstånd, beslöto vi oss för att 



