KINAK I.ONNIil.RC : NACKA 1 X K I KSK )X KR I I K ANSK AM'l l,\ 5 



tluiKlrcuiigiinie flytta sii^ iiiulaii den vadaiuks tr)tter. I båda 

 tallen likna sa \äl (kilan som tlundi"an nnderlaget så noga, att 

 det blott är rörelsen, som fäster nppmärksamlieten på dem, ocli 

 det är tydligen sålnnda oförståndigt af dem att röra sig. Det 

 giek också illa för den lilla Jordagaman, ty den fick vandra in 

 i en glasburk, ett öde, som senare också drabbade åtskilliga 

 af dess samsläktingai". 



Efter en liten stund framkonniio vi till en liten intrer^sant 

 saltsjö, som benämnes »Rosasjön», emedan dess vatten af någon 

 anledning är alldeles rödt. Detta såg mycket märkvärdigt ut 

 och effekten förhöjdes genom saltaflagringarne kring stranden. 

 Stenar och örter voro öfverdragna af en gråhvit skorpa, i för- 

 djupningar i klipporna sutto glänsande gyttringar af kubiska 

 kristaller och där stranden var sandig låg på sina ställen form- 

 liga drifvor af salt. Det oaktadt var det ej heller här alldeles 

 dödt. På stranden löpte svartbenta strandpipare och uti sjön 

 sam en andfågel. Det syntes dock märkvärdigt, att fåglar 

 skulle kunna trifvas i och vid en sådan saltlake. 



Vi vände oss emellertid nu ifrån låglandet och klättrade 

 upp på en stenig terass mot sluttningen af Mangischlakberget. 

 Här hade fordom legat en turkmenby, men nu återstod blott 

 några obetydliga ruiner och grafstenar i en griftgård. Växt- 

 ligheten bestod hufvudsakligen af glest växande malört, men 

 äfven blommor förekommo t. ex. en liten gul vårfrulök 'Gageai, 

 en låg rödblommig och hvitluden ärtväxt, hvita Cerastier och 

 en blå Veronica o. s. v., men de gåfvo ej färg åt landskapet 

 utan detta behöll sin hvitgråa ton, densamma hos sanden och 

 hos musselkalken, som bildade klipporna. Tofslärkorna sjöngo 

 öfver oss, några gulärlor vippade med stjärtarne och en vrak 

 seglade öfver berget. De förut omtalade ödlorna funnos äfven 

 här och därtill ännu en art Eremias med artnamnet velox 

 (snabb), som den i hög grad förtjänade, ty blixtsnabbt kilade 

 den i väg för att gömma sig under en sten eller en malörts- 

 rugge. På nära håll var detta en liten prydlig varelse, längs- 

 strimmig i svartaktigt och gråhvitt samt sirad med en rad af 

 blå och svarta oceller på hvardera sidan. Ett par bruna fjärilar 



