SMARRF. MKDDKI.ANDKX III 



Starkt hvitmarmorerade, de lo mellersta pennorna med breda hvita 

 spetskanter. Fås^eln är för öfrigt normalt tec knad, men dimension- 

 erna nåi^ot mindre än Ik-s en \anli^ tjäder-^. /'//•/ (■ 



\a\ stortiapp iakttagen i Skanc. 



Ktt e\em})lar af denna nu sedan länge frän värt land säsou) 

 inhemsk försvunna fågelart visade sig på efiersommaren förra aret 

 i Skåne. Genom benäget tillmötesgående af Häradshöfding Cari. 

 Trrolle på Fulltofta har erhållits följande meddelande härom. 



Den 20 eller 21 aug. 1907. varseblef Häradshöfding 'rRoi.i.K, 

 då han pä väg frän Hörby köping nalkades sitt hem, Fulltofta gärd, 

 i Fulltofta socken af Frosta härad, en stor fågel, som stod i ett 

 med rotfrukter bevuxet gärde. Den stod helt lugn i det för till- 

 fället rådande, mycket häftiga rägnvädret. Häradshöfding Trom.i. 

 antog, att det ej gärna kunde vara något annat än en stortrapi> 

 och konstaterade sedan detta med full visshet, då han lyckades 

 komma helt nära fågeln, som befanns antagligen vara en hona. 



Fågeln lyfte tungt och med svårighet, men satte sig tämligen 

 omedelbart på höjden af en kal åker, hvarifrån den efter skånska 

 förhallanden hade ovanligt fri utsikt rundt om. 



När häradshöfding Trolle en stund efteråt ånyo närmade sig 

 fågeln hade den gripits af större rädsla och begaf sig iväg, till en 

 början tungt, men sedan den fått »luft under vingarne afseglade 

 den lugnt och majestätiskt». Den sågs sedan ej mera, ehuru man 

 sökte efter den i den riktning ditåt den försvunnit. 



När Sven Nilsson, 1858 gaf ut tredje upplagan af »Skandi- 

 navisk Fauna», »Foglarne», andra bandet, skref han om stortrappen: 

 »Hos oss i södra Sverige förekom och kläckte denna stora och 

 präktiga fågel på åtskilliga sandiga hedar och öppna fält, der han 

 numera icke finnes. För 60 — 70 år sedan träffades han på Skanörs 

 ljung och på Cimmered-marken m. fl. ställen. Nu förekommer han 

 endast på sandfälten omkring Åhus och Ljungby, och äfven där 

 ganska sparsamt. Han har (enligt Pastor Wallengren) märkbart 

 aftagit sedan enskiftesdelningen; och det är fara värdt att denna 

 ståtliga fogel snart försvinner helt och hållet äfven der, om ej verk- 

 samma medel användas för dess skydd.» Några sådana medel 

 kommo aldrig till användning och därför gick olycksprofetian om 

 trappen snart i fullbordan och sedan dess ha endast enstaka för- 

 tlugna exemplar visat sig hos oss i olika delar af landet. 



Kea-papegojans (Nestor notabilis) biologi. 



Mr. G. R. Marriner har nyligen publicerat några intressanta 

 meddelanden om denna märkliga fågels lefnadsvanor. — Hittills 

 har den mest varit omtalad för den egendomliga dietförändring, 

 som den företagit, i det att den slagit sig på anfalla och döda får 

 och därför blifvit mycket hatad och strängt förföljd. — Kean är 

 hemma i södra Nya Zelands bergstrakter i provinserna Canterbury, 



