146 FAUNA OCH FLORA 



Beträffande notiserna om sent häckande st ärar i fjolårets fjärde 

 och femte häften ber jag med anledning af Red:s anm. om, att 

 fortsatta iakttagelser kunde vara af värde, få nämna ett par ord. 



Det är allmänt kändt, att staren är ytterst talrik och anses 

 som en sorts husfögel pa Gotland, l^å landsl)ygden här skall man 

 mycket sällan anträffa någon stuga, som ej har några starholkar, 

 oftast finnas de uppsatta i stort antal. Det är därför lätt att här 

 iakttaga stararne. Under en längre följd af år på 1860-talet var 

 jag lifligt intresserad af att försöka utröna, om staren lade mera an 

 en kull om året. 



2 möjligen 3 gånger under åtta års tid kläcktes verkligen 2 

 kullar i samma holk (50 — 100 holkar observerades, antalet ej lika 

 alla år) men allt tydde på, att det var ett nytt i)ar, som tagit hol- 

 ken i besittning. I^n gång fanns också beviset härför, ty honan 

 som tagit >andra^ kullen, hade en hvit stjärtfjäder, som holkens 

 första innehafvarinna ej ägde. 



vSäkert är, att en »andra» kull här är ett sällsynt fall och i 

 själfva verket aldrig torde kunna rubriceras som en normal andra 

 kull. 



En gammal man berättade mig 1861, att våra starar som regel 

 lade en andra kull i Norrland! Detta föreföll mig bra egendom- 

 ligt. Antog att sådant snarare borde kunna förekomma här och 

 gaf detta anledning till observationerna. 



Som regel lämna starungarna här sina holkar en vecka upp i 

 juni och, så snart ungarne hunnit bli fullt Hygkraftiga, förena sig 

 stararne i stora flockar, lämna bygderna och hålla mest till vid 

 hafsstränderna, hvarför mången ej varsnar dem förrän de pä efter- 

 sommaren åter visa sig })å fält och ängar. 



Innan de lämna vårt land, pläga de gamla stararne pä hösten 

 infinna sig vid holkarne och sjunga sin afskedsvisa. 



Klintehamn, \'arfsholm, 27 febr. lejoS. 



WiUx Wohler. 



En ovanligt stor gråsjäl 



sköts i Södermanlands skärgård i slutet af februari af jägaren A. 

 Sjöberg vid Grisskär utanför Hartsrö. Det var en dräktig hona 

 med fullgången unge. Hon mätte från nosen till svansspetsen 8 

 fot. Det var tydligen ett mycket gammalt djur ty tänderna voro 

 alldeles utslitna så att endast »små knölar» voro kvar af betarne 

 och >de mindre voro alldeles borta». Kuten vägde 14 kilo. 

 Dessa dimensioner torde vara ovanligt stora för en gråsjäl. Lilje- 

 borg uppgifver längden af en »gammal hane» till »6 ^It fot eller 

 i,9$o» meter och af en »gammal hona» till 1,750 meter, samt vikten 

 af en nyfödd unge till > 26 skålpund». Längden af en gammal 

 gråsjälhane, som sköts af Sjöberg i mars uppgick till >7 fot)\ 



Troligen växa gråsjälarne under en lång tid af sin lefnad. 

 Unga djur, som antagligen äro något öfver ett år gamla, skjutna i 

 april och maj åro vanligen omkring 1,250 — i,:;;,) meter länga enligt 



