NÅGRA 1()R S\'ENSKA FATNAN NYA FISKAR II3 



panna och några taggiga kölar öfver ögonen och pa hjässan. 

 En viktigare olikhet mot kungsfisken är, att blåkäften saknar 

 simblåsa. Den »spränges> därför ej, när dcu dragés upp ur 

 djupet, såsom kungsfisken gr)r. 



Blåkäften har fatt sitt svenska namn liksom det portugi- 

 siska »Boca negra» med motsvarande betydelse däraf, att bakre 

 delen af dess munhåla äfvensom svalget är svartblå eller svart. 



Blakäften är, såsom hela dess utseende vittnar, en djup- 

 vattensfisk och träffas sällan grundare än på omkring ICO 

 famnars vatten. Den blir omkring 45 cm. lång. Collett har \i^,at, 

 att den föder lefvande ungar liksom dess slägtingar kungs- 

 fiskarne. Liksom dessa är den föremål för fångst med krok, 

 men dess kött lär ej vara så läckert som kungsfiskarnes. 



Denna fiskarts geografiska utbredning synes vara ganska 

 egendomlig. Den träffas regelbundet i Medelhafvet, kring Ma- 

 deira och vid Portugals kust, men vid mellersta Europas kuster 

 lär den ej vara påträffad. Däremot finnes den vid norska kus- 

 ten från Stavanger till Tromsö och är i synnerhet talrik i 

 trakten af Bergen. Hos oss torde den vara helt sporadisk, ty 

 tandläkaren Svenning har meddelat, att han dels själf under- 

 sökt flera hundra rödfiskar dels ock fäst flera fiskares upp- 

 märksamhet på blåkäftens kännemärken och dock har intet 

 mera exemplar påträffats. Den förirrar sig äfven till Amerikas 

 kuster och nordamerikanska ichthyologer anse, att det finnes 

 af blåkäften liksom af kungsfisken två mycket närstående for- 

 mer den ena med något mindre fjäll än den andra. Andra 

 nära släktingar men försedda med simblåsa finnas vid Japan. 

 De egentliga skorpänorna lefva i allmänhet på grundare vatten 

 och förekomma i talrika arter i alla varma haf. Många af 

 dem utmärka sig genom sina bisarra former, i det att de äro 

 försedda med en mängd hudflikar och bihang. Till samma 

 familj höra också flera arter, som äro farliga, emedan de med 

 sina taggar kunna orsaka svåra sår och förgiftning. 



Den andra af de för vår fauna nya fiskarne, som här bör 

 omnämnas, är den lilla halfulken Artediellns iincinatiis, af hvil- 

 ken tvenne exemplar för första gängen tillvaratogos i svenska 



