BF.MM, I-RAN SKANSENS ZOOLOGISKA TRÄDGÅRD 23 1 



Hasslarp i Skåne, den 27 sept. I9Ö3 1 ex. från Varberg och 

 den 1 sept. 1904 tre st. fraii Björketorp, några mil från Varberg. 

 I fångenskap sofver illerii lieki dagen och börjar röra på 

 sig först i skymningen. Försök att genom bultningar och slag 

 på buren eller genom att öppna densammas dörr få ut honom 

 lyckas ej. För att utröna, om han genom annat förfarande 

 kunde lockas ut fiån sin slummer, kastade jag en förmiddag 

 så oförmärkt som möjligt en nyskjuten gråsparf in i illerburen 

 och ställde mig sedan på afstånd för att se effekten häraf. 

 Illern låg då inne i sin trädhåla och sof. Efter en tio minuter 

 började han fnysa därinne, så stack han ut hufvudet och luk- 

 tade till höger och vänster, men drog sig så åter in i hålan. 

 Om en stund upprepades detta fnysande och vädrande. Nu 

 kände han tydligen, hvarifrån doften kom. Utan att brådska 

 gick han nu ut ur hålan och styrde kurs på bytet. Kommen 

 på ett par decimeters afstånd, kastade han sig med ett mor- 

 rande läte snabbt äfver sparfven och kröp strax åter in i hålan 

 med densamma. Under ett ideligt smaskande och knastrande 

 förtärdes där hastigt och lustigt den oväntade godbiten. Och 

 så kaf tyst igen. 



Utter. Liitra liitra (L.). 



En fullväxt utter, infångad i Norrström i Stockholm den 

 4 okt. 1899 och samma dag förvärfvad af Skansens zoologiska 

 trädgård, lefde där till den 19 juli 1905, således i nära 6 år. 

 — I slutet af nittiotalet fanns äfven på Skansen ett utterpar, 

 som tycktes vara oskiljaktigt. De sofvo alltid på samma sten- 

 häll eller i samma håla, summo alltid tillsammans i burens 

 bassäng. En dag observerades, att hanen fått en böld under 

 ena framfoten, hvarför han måste bortflyttas. Ensamheten och 

 saknaden grep så den kvarvarande honan, att hon upphörde 

 att intaga någon föda. Efter några dagar dog hon. Något 

 vare sig yttre eller inre fel kunde icke upptäckas på hennes 

 döda kropp. 



