158 FAUNA OCH FLORA 



för att helt och hållet användas för denna institution. Sedan 

 lokal 1854 blifvit upplåten i den gustavianska byggnaden, blef 

 det LiLLJEBORGS Uppgift att skapa ett för den tidens undervis- 

 ning lämpadt museum och denna sin uppgift utförde han på 

 ett synnerligen framstående sätt. Under pietetsfullt bibehål- 

 lande af allt användbart i det gamla museet, grep han med 

 all kraft an insamlandet af nytt material och, då han lämnade 

 prefekturen, innehöll museet, förutom de gamla samlingarna, 

 en mycket fullständig samling skandinaviska vertebrater — dägg- 

 djur och fåglar stoppade, reptilier, batrakier och fiskar i sprit. 

 Af den skandinaviska evertebratfaunan voro krustacéerna och 

 molluskerna bäst representerade, men äfven af öfriga skan- 

 dinaviska evertebratgrupper hade under hans tid ett antal for- 

 mer insamlats. En del utländska arter hade också tillkommit, 

 särskildt några större däggdjur, som inköpts, men äfven fåglar 

 och lägre djur. Därtill kom en för undervisningen mycket 

 viktig samling af skelett, hufvudsakligen af svenska former. 



Vi finna sålunda, att han äfven som museiföreståndare 

 med förkärlek riktade sina blickar på den svenska djurvärlden 

 och därvid hufvudsakligen ägnade sig åt anskaffandet af verte- 

 brater och krustacéer, men också mycket intresserade sig för 

 mollusker. 



Det var emellertid icke nog med, att han i hög grad för- 

 bättrade, man kan nästan säga på nytt grundlade museet, han 

 utvidgade också den zoologiska institutionen med ett zootomiskt 

 laboratorium. Ehuru han själf, som vi sett, satte som sitt 

 främsta mål studiet af Sveriges fauna, ägde han dock i hög 

 grad den hos en akademisk lärare så ytterst viktiga egenska- 

 pen att kunna uppskatta äfven andra studieriktningar inom 

 sitt ämne än dem, hvilka han själf företrädesvis följde. Detta 

 visade sig ofta i hans förhållande till lärjungar, hvilka under 

 sina studier vände sig åt grenar af zoologien, som voro honom 

 jämförelsevis främmande, men ett uttryck af alldeles särskild 

 betydelse fick denna hans vetenskapliga fördomsfrihet, då 1875 

 fråga blef om grundandet af ett zootomiskt laboratorium i Up- 

 sala. Han insåg till fullo betydelsen af en sådan institution 



