LÖNXlillRG, OM NACRA FVM) 1 I IIORINA-I.i: RA 183 



öfver Stockholms slusströskel, och i det nedersta, 3 m. öfver 

 Stockholms slusströskel samt dessutom på mellanliggande 

 nivåer ^ 4,-')i' och ■ 4,l':; m. Ta 3 m. och + 4,2;; m. funnos 

 exemplar som nådde en l:iiii;d al" omkring 3 cm. Detta är den 

 största iakttagna längden, hvilken enligt d:r Munthf/s uppgift 

 motsvarar blåmusslans längd vid Åland i nutiden-. Emeller- 

 tid är det möjligt, att dessa exemplar voro unga, ej utvuxna 

 och att sålunda de i verkligheten blefvo större vid den tiden, 

 då atllagringarna bildades. 



I den Mytiliisnks. leran från ungefär ■'- 4,l';; m. enligt den 

 ofvan använda beteckningen funnos foraminiferer, hvilka ±r 

 MuNTHE godhetsfullt bestämt och han skrifver om dem följande: 

 »På vissa skiktytor äro foraminiferer vanliga, men de tillhr)ra 

 endast två arter: Nonionina depressula Walk & Jac. allmän, 

 går i nutiden, såvidt veterligt är, icke innanför Bornholms- 

 djupet. ^ 



Polystomella striatopunctata Park. & Jones. Tämligen 

 allmän, går i nutiden åtminstone till Gotland^ och Landsorts- 

 djupet». ^ 



Närvaron af i synnerhet den första af dessa arter antyder 

 alltså en något starkare salthalt än i nutiden vid Östergötlands 

 kust. 



Kiselalger eller Diutomacecr. 



Professorskan A. Euler har godhetsfullt bestämt diato- 

 maceer ur trenne lerprof från olika nivåer och därom benäget 

 meddelat följande. 



I. Prof från samma nivå som gösfyndet (d. v. s. djupare 

 än någon annan fisk). 



»Diatomaceer allmänna» af dem äro 10 arter sådana som 

 lefva i bräckt vatten, 4 arter lefva både i bräckt och färskt vatten. 



»Nästan oblandad L/7orz>z«-at1agring (med ett par inkomna 

 frätta fragment af sötvattensformer). Salthalt ungefär som för 

 följande prof.» 



^ MuNTHE i J. G. Andersson: Ett bidrag till Östersjöns djurgeografi. 

 Ymer 1901, p. 363. 



' MuNTHE, Bull. Geol. Inst. Upsala 1896. Upsala 1897, p. 67. 



