2IO FAUNA OCH FLORA 



öfriga Skansen sedan erhållit, från Finland, från hvilket land 

 på senare år äfven ett flertal utländska zoologiska trädgårdar 

 förvärfvat exemplar, hvilka dock ej blifva långlifvade där, utan 

 tillhör lodjuret fortfarande de djur, som man mera sällan ser 

 i fångenskap. Såsom ett exempel på den framgång, med hvilken 

 lodjuret jagas och lefvande fångas vintertiden i Finland kan i 

 förbigående omtalas, att Skansens zoologiska trädgård haft 

 erbjudande på ända till sex stycken på en gång från samma 

 person. 



Det dröjde sedan till 1902, innan Skansen fick något nytt 

 lodjur — äfven denna gång en fullväxt hane. Sedan erhöllos 

 1903 ytterligare två stycken. Den äldsta hanen fick nu till 

 sällskap ett af dessa sistförvärfvade, som antogs vara hona och 

 tycktes de trifvas godt tillsammans. I början af mars 1904 

 märkte jag, hur de började hysa varmare känslor för hvarandra. 

 Ofta sutto de på det stora stenkumlet i buren tätt intill hvar- 

 andra och hanen slickade därunder honan då och då på nos, 

 kinder och öron. Då jag den 20 mars på middagen kom upp 

 till deras bur, såg jag genast, att något ovanligt var å färde. 

 Djuren hade gått ner på den under vintern tomma bassängens 

 botten och vandrade där oroligt af och an. Plötsligt började 

 hanen gå i en trång krets omkring honan, som under tiden 

 stannat, och under starkt morrande nafsa henne än i öronen, 

 än i kroppens sidor, än på länderna. Honan lade sig nu, äf- 

 ven hon högljudt spinnande, på buken, hvarpå hanen trädde 

 öfver henne, upprepade gånger bitande henne i nackskinnet. 

 Under ormlikt slingrande rörelser af honan följde därpå själfva 

 akten, under hvilken hanen hela tiden höll honan stadigt fast 

 i nackskinnet med sina tänder. Det hela försiggick med öfver- 

 lägset lugn värdighet och erbjöd åsynen af ett högeligen säll- 

 samt skådespel. Jag har så utförligt omnämnt detta efter de 

 anteckningar jag omedelbart därefter gjorde, emedan mig ve- 

 terligen ingen förut iakttagit och beskrifvit lodjuret under dylika 

 omständigheter. Den 1 1 maj föddes en unge, som dock var 

 ofullgången och död. 



