BEHM, FRÄN SKANSHNS ZOOLOGISKA TRÄDGÅRD 



21 I 



Påföljande år 1905 föddes två ungar efter samma föräldrar 

 den 22 maj. Någon parning hade då ej iakttagits. Dessa ungar 

 dogo i oktober samma år af rachitis; äfven den gamle hanen- 

 fadern dog denna höst, i hög grad angripen af spolmask lAscarisj. 

 Honan gafs då åt hanen af 1902 och iakttogs parning mellan 

 dessa den 14 mars 1906. Den 23 maj höll sig honan mycket 

 inne i grottan och visade sig, då hon för någon kort stund 

 kom ut, i hög grad orolig, hvadan jag trodde, att hon då fått 

 ungar. Några sådana, vare sig lefvande eller döda, blefvo dock 

 ej synliga. Året därpå 1907 iakttogs ånyo parning den 9 mars 



F'g. 



dda på Skansen. 



och föddes den 17 maj tre ungar. Se fig. 1. Tyvärr blefvo 

 ej heller dessa långlifvade. Två dogo i oktober och den åter- 

 stående — en synnerligen kraftig och liflig unge — dog helt 

 hastigt den 15 december utan att förut visat sig det minsta 

 sjuk. Obduktionen utvisade, att hans inälfvor voro angripna 

 af spolmask. — Den 20 mars 1908 såg jag åter lodjursparet 

 sitta uppe på sitt kummel och »vänslas» och slickas. Något 

 vidare blef det ej utaf, medan jag stod kvar; troligen hade de 

 redan förut parat sig. Den 15 maj föddes två ungar, h vilka 

 ännu så länge, då detta skrifves (i juli), äro pigga och krya. 

 Loungarne födas som bekant blinda och blifva ej seende 

 förr än på det sextonde dygnet. Under första månaden låta 



