2 44 FAUNA OCH FLORA 



uttorkad, eller nästan uttorkad, stenig bäckfåra, beredde jag 

 mig att följa denna, men hade ej gått långt förr än jag, gladt 

 öfverraskad, stannade. Ty vid kanten af bäckfåran, där grå- 

 videnas skugga ej var så tät, fick jag med ens syn på vår 

 store mästares älsklingsblomma, och detta till på köpet i riklig 

 mängd. De flesta refvorna hade ännu endast knoppar, men på en 

 fläck, som bättre belystes af solen, stodo de i full blomning. 

 En del af dessa hamnade i portören, och jag behöfver ej säga, 

 huru glad jag var. Jag hade visserligen förut på denna färd 

 funnit flera för Grönland nya växter, men äfven om ett par af 

 fynden i vetenskapligt hänseende erbjödo ett mycket stort in- 

 tresse, var dock fyndet af linnean det mest oväntade och på 

 samma gång kärkomnast. Och så tycktes det äfven uppfattas 

 af expeditionens chef och öfriga medlemmar, som jag vid åter- 

 komsten träffade församlade hos kryolitgrufvans »bestyrer», hr 

 Haureberg, till hvilken vi jämte ställets tjänstemän inbjudits 

 på supé, och för hvilka jag nu hade glädjen att kunna före- 

 visa svenskarnes älsklingsblomma. Kolonitjänstemännen voro 

 nog också förvånade ty fyndplatsen var som nämndt helt närbe- 

 lägen, men det må anmärkas, att videsnåren här voro synner- 

 ligen täta och svåra att tränga sig igenom. 



Utom i den svenska och danska botaniska litteraturen 

 omnämnes fyndet äfven i Nordenskiölds populära skildring 

 af expeditionen (Den andra Dicksonska expeditionen till Grön- 

 land, Stockholm 1885, sid. 359), där det heter: »Af det bota- 

 niska utbytet förtjäna omnämnas vackra, blommande exem- 

 plar af den för oss svenskar så kära linnean {Linnea borealis), 

 som förekom i ganska riklig mängd i de täta videsnåren i 

 grannskapet af själfva kolonien. Den var förut ej känd från 

 Grönland, men har sedermera af den danska expeditionen med 

 Fylla träffats ännu vid 67° n. br.» 



Närmare bestämdt är sistnämnda lokal (Praestefjeld ved 

 Holstensborg) belägen vid 66° 57' n. br., och fyndet gjordes 

 1884 af Warming, som i samband med redogörelsen för öfriga 

 botaniska upptäckter därom säger: »men interessantest af alle er 

 dog Linnea borealis, som jeg var saa heldig at fmde voxende 



