Hi;ilM, I KAN SKANSI:NS zoologiska TRAltf.AKIJ 275 



kläckta aiiel- och aiikiiiii;ar, i eii s. k. kyckliii.^nioclci". I^yra af 

 dessa skiakiiiii;ai' tio.^o cttci" iiai;ra dat^ar, nicii de tre återstå- 

 ende ha hhtvit fiillväxta. Till en början iittodrades de med 

 niyrägg" ocli nialen str()mniing, men sedan började de äfven 

 att, i likliet ined de (■)tiiga nngarne, äta nppblött bröd ocli säd. 



Skrattmås. Lams lidibundiis \.. 



1 b(")rjan af juni 1908 syntes tre par i Skansens vadaiebur 

 förvarade skrattmåsar börja tänka pä familjebestyr. De togo 

 sig nämligen då före att bygga sig bon. Detta skedde under 

 ständigt kif om såväl byggnadsmaterial som boplats. Det oljud, 

 som åstadkoms af så relativt få fåglar, var helt enkelt förvå- 

 nande. Bona, som lågo helt nära hvarandra — afståndet mellan 

 dem var knappt en half meter — byggdes af i buren inlagdt 

 hö, hvilket hopdrogs till stora högar och i dessas skålformigt 

 urhålkade toppar började nu resp. honor att lägga sina digg. 

 Det första ägget lades den 16 juni, så ett den 17, tre den 19 

 och ett den 22. I hvarje rede funnos nu två digg. Rufningen 

 vidtog nu omedelbart, dock må man ej tro att rivaliteten för 

 den skull nu var slut. Tvärtom. Då honorna på förmidda- 

 garne aflöstes af hanarne, var grälet åter i full gång och tog 

 sig redan den 23 på f. m. uttryck däri, att ett rede med sina 

 två äigg förstördes. Dettas ägare höllo sig sedan på aktnings- 

 fullt afstånd från denna skådeplats för deras förolyckade fa- 

 miljelif och tycktes alldeles ha förlorat »talförmågan >^ De två 

 andra honorna lågo nu midt emot hvarandra, ständigt käbb- 

 lande dagen lång och deras hanar sutto ofta bredvid dem con 

 amore instämmande i konserten. Den 6 juli hade den ena 

 honan fått sitt ena 3.gg förstördt, med tämligen stor säkerhet af 

 någondera af det andra rufvande paret. Den 9 kläcktes en 

 unge i redet med två 'Ågg och täljande dag de två andra. För- 

 äldrarne till den ensamma ungen drefvos nu med skrän, hugg 

 och slag bort och ungen införlifvades med den andra kullen. 

 Boplatsområdet behärskades nu enväldigt och bevakades noga 

 af dessa två måsar. Den ena af dem fanns alltid i ungarnas 



