276 FAUNA OCH FLORA 



omedelbara närhet och jagade obevekHgt bort aUa obehöriga, 

 d. v. s. utom de öfriga skrattmåsarne äfven alla andra i buren 

 varande fåglar, labbar, strandskator, storspofvar, småspofvar, 

 myrspofvar, rörhönor och andra. — De första dagarne höllo 

 sig ungarne oftast under någon af föräldrarne liksom höns- 

 kycklingar, men sedan vankade de af och an på området, som 

 de icke lämnade, förrän de voro nästan fullväxta. De tillväxte 

 emellertid mycket hastigt, så att de redan i slutet af juli nästan 

 nått denna storlek. 



Den 22 juli hade en skrattmåshona, antagligen den som 

 först fick sitt rede förstördt, åter gjort sig ett rede, denna gång 

 försiktigtvis i andra ändan af buren, och där lagt två ägg, 

 hvilka dock efter omkring en veckas rufning utstöttes ur boet, 

 hvarvid de föllo ned i dammens vatten och sålunda äfven denna 

 gång gingo förlorade. 



Jag hade här några förmiddagar tillfälle att se, när hanen 

 kom och aflöste sin rufvande hona. Under de fyra dagar detta 

 iakttogs, inträffade aflösningen under loppet af samma kvart 

 kl. 11,45 — 12. Sittande på stranden midt emot redet gaf han 

 till ett särskildt skarpt läte, flög sedan bort och satte sig på 

 boet och dref med näbbet bort sin hona. Hur länge han låg 

 kvar, kan jag ej säga, men vid tretiden på middagen var honan 

 åter på sin plats. 



Äfven 1907 fingo skrattmåsarne afkomma på Skansen, denna 

 gång två ungar den 28 juni. 



Den 3 juli 1907 kommo som gåfva från Arholma 10 »tärn- 

 ungar», af hvilka utvecklade sig 8 tärnor, 1 fiskmås fL canus) 

 och 1 skrattmås. Jag var bortrest såväl under juli som au- 

 gusti, så att jag kan ej säkert säga liur härmed förhåller sig, 

 men djurvårdarne påstå bestämdt, att ingen förväxling skett. 

 Skrattmåsen skulle i så fall häcka ute i skärgården. 



Ilatstriit. Lams marinas L. 



Ett par hafstrutar redde sig i slutet af maj 1907 ett konst- 

 löst hopfogadt rede å en af holmarne i Sollidsdammen. Den 



