El GEN SÅSOM HL-SDJUk 28 I 



talrika hjoi-dai- wiiitcr ocli soniniai- cirifwas i wall. Al" Private 

 personer kunna wäl ej aiidia än ele förmögnc -, menar förf.^ 

 hålla sii;' inetl elylika djuii;äi-chir, men han nttalai' tillika den 

 förhoppningen att de kungliga ilfven i detta fall skola gå i 

 spetsen. Linni", li\'ai-s yttrande infordrades om denna uppsats, 

 uttryckte sin mening iiiirom pa f()ljande sätt: »iJet wore en 

 förbättring l()i" Lappska oeconomien om migon skogslapp, där 

 mycken Asp-skog finnes, wille först begynna at giöra elgar till 

 sin fänad, och landet fick sedermera wänia sig mera vvid det 

 slaget; men då måste Asp och wide blifwa mer allmän skog; 

 nog tror jag at Elgar skulle blifwa flinka slädl()pare, men twitlar 

 om de blefwo kiäcka dragare.»^ 



Det mest lyckade försök att tämja elgar, som veterligen 

 gjorts i Sverige, företogs af Isak af Darelli år 1794 och han 

 har därom afgifvit en mycket intressant och fullständig beskrif- 

 ning i K. Vetenskapsakademiens Handlingar för år 1819 (sid. 

 207 — 241). Darelli fångade den 21 maj 1794 tvenne nyfödda 

 elgkalfvar, en kviga och och en tjur. De uppföddes till en början 

 med getmjölk. Redan den 24 maj »tuggades af dem några 

 stånd Elggräs {Spircea Ulmaria.) men sväljdes ej. 1 berättel- 

 sen omtalas för den 11 juni: »De vallades största delen af 

 dagarne i den blomster- och löfrika asphagen, der de åto knop- 

 pen och bladen af Elggräset, Tjärblomster (Lychnis Viscaria), 

 Natt och dag blomster (Melampyrum nemorosum), Johannisört 

 (Hypericum perforatum & montanum), bladen af Liljekonvalje 

 (Convallaria Majalis), tunna skidor af Ärter och Bönor, axen af 

 Tåtel och Råg, knoppen af Klöfver, löfven af Hassel, Brakved 

 (Rhamnus frangula), Rönn, Sälj, Vide, Lönn, Asp och Pil, be- 

 gärligt, i upprepad ordning.» »Från v3:dje veckan öfvade jag 

 (Darelli) dem att lyda ett visst lock och blåsning i krutmåttet.» 

 Tjurkalfven var litet bångstyrig, men aga en enda gång gjorde 

 honom åter lydig. Bröd och mjölk gafs dem rikligen och de 

 voro mycket förtjusta däri. För den 1 juli omtalas att -de åto 

 redan hvar sin hel kaka bröd och började äta renmåssa, laf 



^ Detta LiNNÉ's yttrande är nyligen tryckt i Bref ocli Skrifvelser af och 

 till Carl von Linné» utg. af Upsala Universitet Första afdeln. Del. II 1908 p. 21. 



