i:i.gi;n sAsum husdjck ^v , 



cj slog igen fönstren och gick nt till dem. 1 )l- \i>aci(' i-\ ii- 

 ncrliet stor glädje dä de ir)sa tlngo lV)lja mig.;. 



I fjäide mäiiadeii br)ijatk' man »kr)ra dem med tiäiins i 

 mun och t()mmai- . 'V\\\ en h(")i-jan måste de dock lockas med 

 bröd och da I)ari-:li.i själf tog tr)mmarne vände de sig mot 

 honom. Sedan de skenat en gång skrämda af ett par ske- 

 nande hästar gjordes kapsoner. Lek och mutor af brtki och 

 gröpt liafre an\ändes med största försigtighet ocli tåhimod. 

 De läto slutehgen styra sig hvart jag vihe; och utan ägan än 

 då lilla Oxen ville stångas. Utan horn kunde han nu ej vara 

 synnerligt farlig.» 



I oktober under DARELi.rs frånvaro åto de sig sjuka på 

 tröskad råg och kvigan, som var svagare, dog. 



Elgtjuren kördes in för släde men han var »mycket trög 

 anspänd för släda hela första vintern» om ej Darelli åkte 

 förut i en annan släde, då han mycket snällt följde efter. Den 

 gosse som skötte honom »kunde rida honom med sadel kapp- 

 son och sporrar, och, som Elgen är ganska öm om vekryggen, 

 gick han väl undan då Gossen tryckte honom med handen 

 bakom sadeln.» Äfven under vintern vallades han i skogen, 

 »der han åt laf, tallris, granris, enris alqvistar, blåbärsris, 

 renmåssa och ljung; men derjemte hemma om nätterna potäter, 

 hafra, blomsterhö, torrt asplöf, vicker, halm och renmåssa till 

 myckenhet». 



Såsom årsgammal i maj 1795 >var han 10^ :.' qvarter hög. 

 Han reds minst 2:ne gånger i veckan af Gossen efter posten, 

 som hämtades en mil bort från Vängsjöberg. Gossen behöfde 

 aldrig lata opp någon grind, han red öfver alla grindar och 

 öfver vanlig gärdesgårdar, utan att Elgen rörde dem med någon 

 fot. Hvar gång jag promenerade till häst, red Gossen efteråt 

 på Elgen, som då gick utan aga och besynnerligt utan att 

 skrika. Vid hästens starkaste galopp, trafvade Elgen blott, 

 och en gäng till försök en fjerdingsväg på 8 minuter^>. 



Ännu vid 1 \'i> års ålder hoppade elgen in genom fönstret 

 till husbonden, om han fick. 



