Vargdödarens berättelse om vargen. 



Vargarna äro numera sällsynta nch svåråtkomliga här i Sverige. När Riks- 

 museum härom året behöfde ett par skelett och skinn af svenska vargar lyckades 

 det ej skaffa någon trots välvillig bemedling från flera håll under ett par års lid, 

 till dess att d:r Lundbohm benäget vidtalade lappmannen Thuuri, och denne väl- 

 dige vargjägare skaffade på kort tid under förliden vår två exemplar. Från d:r 

 Lundbohm har äfven tidskrifteij haft nöjet mottaga nedanstående biografi af 

 Thuuri liksom han äfven till förfogande ställt Thuuri's intressanta berättelse om 

 vargen. 



B|P[|apparne utvecklas tidigt och iiastigt. Hela 

 |ljj|i familjen är tidtals nästan oupphörligt på rörlig 

 |||| fot, och därför få också barnen vid en mycket 

 siS späd ålder börja att själfva tillvarataga sina 

 ^g intressen. Man får stundom se sma lindebarn 

 ^^ själfva snöra upp de remmar, som kvarhälla 

 dem i komscn, krypa fram till modern för att dia och därefter 

 hämta ett stycke kött vid härden. .Huru vargdödaren Joh.-\\ 

 Olofsson Thuuri betedde sig vid den åldern är icke kändt, 

 men något senare, så snart han kunde någorlunda reda sig 

 själf, började han vandra omkring i fjällen och »tala med vild- 

 djuren» och då lärde han sig icke blott att älska de stora vid- 

 derna utan också många af de konster, som endast \ildniarkens 

 barn känna till och som möjliggöra deras lif. När han var 

 tio år började han gillra för varg, och detta har han sedan 

 alltjämt fortsatt med. Han har nu dödat inalles 49 stycken af 

 dessa lapparnes arffiende. 



Johan Thuuri föddes i Kautokeino för nära femtio år sedan 

 och är son till en lapp, som vid det stora upproret 1852 räd- 

 dade prästen Hvoslev från att mördas. Vid trettio års ålder 

 flyttade Johan och hans bröder till Sverige, och här har han 



