Schomburgks hjort. 



O 



1863 erhöll den engelska zoologen Mr. E 



Blyth från dåvarande residenten i Bangkok, 



ScHOMBURGK, några hjorthorn, hvilka utmärkts 



genom en egendomlig dichotomisk förgrening. 



^^^^^"■^ De härledde sig tydligen från en då ännu 



3§1„ .7.."..v:vi^; okänd hjortart och Blyth uppkallade denna 



efter gifvaren af de omnämnda hornen: Cerviis schomhurgki. 

 Det dröjde sedan några år, innan man fick något mera än 

 horn af denna intressanta art. Sir V. Brooke kompletterade 

 beskrifningen 1876 och omtalade, att Schomburgks hjort har 

 omkring 1 m. 5 cm. höjd öfver bogarne. Den är i vinter- 

 dräkt tämligen lång- och grofhårig, enfärgadt mörkbrun ofvan, 

 hvit på underläppen, buken och undersidan af svansen, under 

 det att benen, öfverläppen och nacken ha en rödbrun anstryk- 

 ning. På framsidan af frambenen fmnes en egendomlig man- 

 frans af 5 cm. längd. Öronen äro stora, 16 — 17 cm. långa 

 och hälften så breda, hvilket tyder på att denna hjortform 

 lefver i skog och snår. Hornen äro i förhållande till djurets 

 storlek mycket kraftiga och upprepade gånger gaffeldelade, 

 hvilket ger dem ett egendomligt utseende. Enligt Ward's 

 »Records of Big Game» äro de största kända horn af denna 

 art 32 eng. tum d. v. s. omkring 81 cm. längs yttre kurvan 

 och spännvidden hos de näst största omkring 84 cm. Det 

 största kända hornet har på ena sidan 12 på den andra 11 

 spetsar. 



