SMÄRRI' MrnniiLANDKN 



i|5 



I 33 iionini^i^lor fuiinos 65 sorkar, 6 sko<(.sinuss, 3 iiähhiiiöss, i liten 



fågel, 4 ällonhornir, 5 tonul\tlar, 3 andra insekter. 

 1 5 /(>n///xx/i'f' iiinnos 8 sorkar. 



1 II k(i/fifxxh'f' lunnos iS sorkar, i skogsnHis, i iniilhad. 3 naM) 

 möss, 2 fåglar och några insekter. 



Så långl redogörelsen frän Bajern. Den har ju egentligen ej 

 l)å\isal något nytt, utan hvad som hår framkommit, har den direkta 

 undersökningen ådagalagt förut och kommer tyvärr nog också att 

 få göra det ånyo, innan man allmänt får klart för sig, att vi t. e.x. 

 i ugglorna ha de bästa bundsförvanter för undanskaffandet af landt- 

 brukets och trädgårdsskötselns värsta snyltgäster, att tornfalkar (;ch 

 vråkar i stort sedt äro öfvervågande nyttiga o. s. v. Ingenting iir 

 svårare att utrota än fördomar. 



Vårfågelns vanor. 



Med anledning af i årets första häfte af denna tidskrift infördt 

 meddelande om vårfågelns rofgirighet erinrar undertecknad sig en 

 episod angående en dylik fågel, som kanske äfvenledes kan in- 

 tressera tidskriftens läsare. 



En dag under vintern 1904 observerade jag af en händelse i 

 rådhusparken i Umeå tvenne mindre fåglar, af hvilka den ene häf- 

 tigt jagade den andre bland träd och buskar och slutligen grej) 

 honom i flykten, hvarvid båda föllo ned i snön. Ehuru afståndet 

 från mig till platsen var ganska långt fick jag dock klart för mig 

 att förföljaren, oaktadt årstiden, måste vara en vårfågel, och dä 

 just en bekant tidningsman passerade förbi föreslog jag honom, att 

 vi gemensamt skulle utforska de kämpande. Dä vi kommo fram 

 dit fåglarne försvunnit fingo vi mycket riktigt se en vårfågel sitta 

 under en spiraeabuske hvari en död gråsparf var upphängd i en 

 liten grenklyka nära marken. Märkvärdigt nog lät fågeln sig be- 

 skådas under en god stund pä endast några få meters afständ, och 

 dä han slutligen flög tog han med sig sparfven, hvilken han därvid 

 Ixir i klor/ia, hvilket med full tydhghet observerades af oss båda. 



Det är denna omständighet jag velat framhålla, då mänga 

 ornitologer finnas som tvifla pä, att vårfågeln kan på detta sätt 

 hafva användning för sina jämförelsevis svaga fötter och klor. 



\'indeln, april iyo8. 



K(7r/ Cm in. 



Notiser från (lotland. 



Med anledning af notisen om tidii^a morkuUunt^ar i fjolårets 

 femte häfte af Fauna & Flora ber fä nämna, att jag 22 april 1901 

 å Dans ägor i Hejde socken på Gotland anträftade en morkulla 

 med späda ungar, som föreföllo vara ett par dagar gamla, antag- 

 ligen kläckta omkring 3 april. Fullt flygga morkullungar har jag 

 flera gånger sett pä Gotland 15—20 maj, men äfven fup.nit färska 

 ägg så sent som 25 juni. 



Funna och Flora 190S. Haft. 3. 1 1 



