SVENSKA FORSKNINGSRESANDE FKAN ÄLDRE TIDER 99 



bor hos, en afkomling af de första franska kolonisterna, odlar 

 dock både vin och frukt. 



Den 6:te oktober brytes upp söderut till varma baden i 

 Hottentotts Holland, ett ställe vi känna till från Sparrmans 

 resa, och härifrån österut in i Karroofälten med dess taggiga 

 mimosor och succulenier, hamiöraUt Mesembryanthemum edule, 

 hvars frukt skalas och ätes (»hottentottsfikon»). Klippdassar 

 och ett stort ormberg omtalas, i hvilket alla traktens ormar 

 vintertid ligga i dvala; då det blir sommar, krypa de ut igen 

 »ofta ihopvicklade uti stora knippen och spridas hvar och en 

 åt sit håll för at igenom tjänlig föda återvinna det hull, som 

 de i dette sitt hide förlorat>. Från varma baden går vägen 

 till Svellendam, hufvudorten i trakten med säte för landt-drost, 

 ett slags landshövding skulle vi säga, och därifrån till en i 

 närheten liggande stor skog, en sällsynthet i detta land, >;för 

 at lära känna Afrikas egna trädslag». Så vidare några dags- 

 resor österut, men snart delar man upp expeditionen, så att 

 Immelman med vagnen fortsätter stora vägen rakt österut ge- 

 nom Lange Cloof, medan Thunberg och de öfriga till häst 

 veko af mot sydost in i Houtniquas och fram mot sydkusten. 

 Landet här »var öfver allt ganska kullrigt och bestod nästan 

 af intet annat än flacka, gräsrika fält, smärre kullar och skog- 

 beväxta vatnrika dälder. Uti skogarne voro stora och höga 

 trän, men oftast krokige och illa växta, samt täckte med måssar, 

 lika som i de nordiske länder». Täta snår göra det ofta omöj- 

 ligt att komma fram, och Thunberg skildrar, hur han kryper 

 uppe på de taggiga buskarna slitande sönder både sig själf 

 och kläder för att komma åt något rart i blomväg. Liksom 

 i de öfriga delarna af landet man genomfarit lågo här och 

 hvar landtgårdar, tillhöriga holländska eller andra kolonister 

 samt skötta med hjälp af hottentotter som slafvar. En sådan 

 gård var t. ex. »Magermans Kral, som tilhörde Fredric Seele. 

 Tröttare, våtare och värre tiltygade (man hade under ihållande 

 regn gått öfver en strid flod och trängt igenom täta busk- 

 skogar) kunde vi väl aldrig framkomma til någon bondgård, 

 och sämre kunde vi väl aldrig blifva härbergerade. Ingen 



