78 FAUNA OCH FLORA 



slemsLigaren (Careproctus rehihardti) och en djupvatteiisål- 

 brosme (Lycodes eudipleurostictus). 



De flesta af Isfjordens fiskar lefva på slambotten. Det är 

 t. ex. fallet med de 3 långebarnsarterna ( Lumpeniis) , den hög- 

 nordiska skäggsimpan tW^r smdAhoii&nmnstn (Leptagonus deca- 

 gonusj, ålbrosmarne (Lycodes), lerskäddan m. fl. Halfulken 

 ( Artedielliis iincinatiis) lefver också mest på dylik botten. Mera 

 oberoende af bottenförhållandena äro klykskrabben och sug- 

 fisken, ehuru man tycker, att den senare för att ha nytta af 

 sin sugskål skulle behöfva stenar, skal el. dyl. På hård bot- 

 ten med stenar, kalkalger o. s. v. lefva rötsimpan (Cottus scor- 

 pius, den grentaggiga ulken Gymnocanthiis tricuspisj och den 

 taggiga sjuryggen (Eumicrotremus spinosus . 



Med afseende på fördelningen efter djupet märkes, att de 

 flesta fiskarne lefva i de öfre 'U af fjorden mellan stranden 

 och 250—60 m. Grundvattensfiskar är bl. a. rötsimpan, som 

 är vanligast mellan 15 och 30 m. och ej går djupare än 40 m. 

 Den grentaggiga ulken och det spetsstjärtade långebarnet Liun- 

 penus lampetres formis) hålla till ungefär på samma djup, men 

 kunna tränga ned till 150 m. Lampemis medias lefver ock i 

 samma skikt, men stiger ej fullt så grundt. Klykskrabben och 

 den taggiga sjuryggen gå något längre mot djupet än de före- 

 gående. 



Karakteristiska för mellandjupet 40--250 m. äro trubb- 

 stjärtade långebarnet (Liimpenus maculatusj, Ross' ålbrosme 

 (Lycodes rossij, Gymnelis viridis och lerskäddan samt till en 

 viss grad simpknoten (Triglops pingelii). 



Uteslutande eller huvudsakligen i djupare vatten under 

 100 m. lefva bl. a. halfulken (Artedielliis), smalbottenmuseri, 

 bleka ålbrosmen /Lycodes pallidus) och slemsugaren, vidare 

 Jensens ålbrosme L. eudipleurostictus , håkäringen (Somuiosiis 

 och Raja fyllce. 



Mera oberoende af djupet (eurybatha) äro sugfisken ocii 

 polartorsken (Gadus saidaj, som kunna träffas från stranden 

 till 350 m. En faktor, som jämte andra medverkar på den 

 bathymetriska utbredningen, är vattnets temperatur. Är tern- 



