En bastard mellan grönfink och steglitsa. 



Af 

 E. L. 



OTllV/ffS^'^ iksmuseet har nyligen haft nöjet att mottaga 

 iilllii vP^^^^'^^" Universitetsvaktmästaren Carl Forsling, 

 • _' "''""" : Uppsala, ett exemplar af ofvanstående intres- 

 ^^^ ijÉsanta hybridkombination. Det är en prydlig 

 PJ^^^^g^B fågel i en särdeles vacker dräkt af ungefär 

 jfe .^'..!....lJKäl följande utseende. Hufvudet ofvan samt ryg- 

 gens främre del har en brun färg, som i viss mån liknar steg- 

 litsans ryggfärg, men har en något mörkare ton därigenom, 

 att fjädrarne ha ett diffust mörkare midtparti. Nedre delen af 

 ryggen mot öfvergumpen har någon inblandning med hvitt och 

 öfvergumpens nedre del har en del olivgula bräm på fjädrarne. 

 Hufvudets sidor något ljusare än hjässan. På pannan öfver 

 ögonen, på kinderna och hakan ha fjädrarne delvis gula spetsar, 

 d. v. s. inom ett område, som motsvarar steglitsans röda mask. 

 (Däremot finnes intet hvitt eller svart på hufvudet.) Fram- 

 halsen är Ijusbrun med genomlysande hvitaktigt. Kräftrakten 

 är något mera mättadt brun än hos steglitsan, föga ljusare i 

 midten, och samma bruna färg sträcker sig öfver kropps- 

 sidorna, hvaremot bukmidten är hvit blott med brun anstryk- 

 ning. Skulderfjädrarne ha ryggens färg. De smärre och mel- 

 lersta täckarne äro svartgrå, men med breda olivgröna bräm 

 (grönfinkarf!) Handtäckarne äro svarta, som hos steglitsan. 

 De yttre armtäckarne äro svarta med bredt bräm af ljust brun- 

 grått, som mot ytterkanten blir mera rent brunt. Inåt aftager 



