Några ord om däggdjursfaunan på Borneo. 



Af 

 Nils Gyldenstolpe. 



ack vare vänligt tillmötesgående från förutva- 

 rande Professorn vid Zoologiska Museet i 

 Kristiania Doktor Theodor Odhner har för- 

 fattaren till dessa rader blifvit satt i tillfälle 

 att bestämma och bearbeta en samling dägg- 

 djur från Borneo. Denna samling förskrifver 

 sig från de resor, som under åren 1913 — 1915 företagits af 

 den kände norske forskningsresanden Dr Carl Lumholtz. 



Borneo är som bekant en af de stora Sundaöarna och till 

 storleken den tredje af jordens största öar. Den är belägen 

 emellan Javasjön, Sydkinesiska hafvet, Sulu-sjön och Makas- 

 sarsundet eller närmare bestämdt mellan 4 10' S. Lat. och 

 7 3' N. Lat. samt 108° 53' och 119° 22' Ö. Long. Mellan dess 

 nordligaste och sydligaste udde är afståndet cirka 1 260 km., 

 medan den största bredden utgör 1 110 km. Kusttrakterna 

 utgöras hufvudsakligen af sumpiga urskogsområden, medan 

 däremot det inre af ön är ett högland. Borneos högsta berg 

 är antagligen granitmassivet Kina Balu i norra delen af ön. 

 Det inre af Borneo är föga kändt; dock hafva holländarne 

 under det senaste årtiondet gjort mycket för öns vetenskapliga 

 utforskning. Borneos fauna är naturligtvis öfvervägande indo- 

 malajisk, och flertalet af de på ön lefvande däggdjuren före- 

 komma i liknande eller närstående arter på Sumatra och Ma- 

 lakkahalfön. Den orientaliska regionens fauna utvecklades 



