5S FAUNA OCH FLORA 



växtlighet. »På ängarna i Europa täckes marken så tätt med 

 gräs, som en tapet, men härstädes stå grässtrån långt ifrån 

 hvarandra och lämna emellan sig en nakot och sandig mark.> 

 Där är hemlandet för lökväxter och Iridacéer samt för buskar 

 och träd med läderartade, grågröna, smala ja ofta sylvassa 

 blad. Under torrtiden är det grått och öde, men då regnet 

 kommer, blomstrar den kala marken upp för en kort tid. 

 »Desse sandige ocii låge fält voro nu (det var i september, 

 alltså på våren) ganska rika på lökväxter, utom andre örter, 

 som af det myckna regnet, hvilket vintertiden fallit, nu upp- 

 växt och med tusende särskildte blommor prydde desse annars 

 nakne sandhedar.» Där var /r/s-arter i mängd, Ixia, Gladiolus 

 och andra våra trädgårdars skönheter, för att ej tala om vår 

 vanliga fönsterkalla, som växte öfverallt i rännilarna redan 

 strax utanför staden, men som ju ej hör till torrfloran. Dit 

 hör åter en >; myckenhet af Phylic(E, Ericce och Protece, som 

 växte på desse magre fälten», och Kring Capske backarne 

 stodo Cliffortia riiscifolia och Borbonia lanceolata, mycket lika 

 Enebuskar och lika som Polygala lieisteria med sina hvassa 

 blader stungo dem, som vandrade förbi, då deremot Asparagas 

 capensis med sine tillbakaböjde taggar sönderslet kläderne 

 och hindrade vandraren i sin gång, för hvilken orsak han af 

 invånarene fåt namn af vänta litet (IVakt een betje;-». 



Där det finns vatten, är dock växtligheten rikare, och där 

 ligger ofta en landtgård med en holländare, en tysk eller annan 

 europeisk invandrare eller invandrares afkomling som ägare 

 eller förpaktare; i senare fallet är det kompaniet som är ägare. 

 Det är boernas förfäder, som den tiden bo på denna sidan Vaal 

 (ej Träns- Vaal som nu), och de från boerkriget kända namnen 

 DE Wet och BoTHA bäras ofta af de landtmän Thunberc; 

 gästar. På många håll är boskapsskötseln hufvudnäring, hästar, 

 oxar och får säljas till Kap, smör likaså, men på andra håll 

 odlas säd, mest hvete, som stundom ger härliga skördar, 

 20— 25:te kornet och mer. Korn odlas som grönfoder åt hästarna 

 men föga till malt. »Det Capska ölet blifver aldrig rätt godt, 

 utan gör en upblåst och surnar snart.» Är man törstig, dricker 



