SMÄRRl- MEDDELANDEN 45 



samma) konturen tillhör en ^ i sin första utbildade dräkt och den 

 största, närmast ögat liggande konturen en J* ad., häda inköpta för 

 Malmö museum i saluhallen »bessarabka» i Kiew i april 191 3. 

 Uet i Veberöd skjutna exemplaret är i sin helhet något mörkare 

 än de båda ukrainska, men detta kan bero j)ä att det bär sin nya 

 höstdräkt, medan Kiew-exemplaren äro i om än tidig värdriikt. — 

 Konstanta lokalraser troligen, hvem vet? Ej omöjligt hos raser 

 med sä ofantligt utbredningsområde. Hos samtliga lefvande ex. af 

 bläsgåsen jag i zoolog, trädgårdar haft tillfälle iakttaga, jämväl hos 

 de tre ofvannämnda, nå vingspetsarna tydligt utanför stjärtspetsen 

 ett par cm., dock ej så långt som hos fjällgäsen, hvilket meddelas 

 dä våra ornitholog. handböcker bruka uppgifva, att de i motsats 

 till fjällgåsen nå jämnt till stjärtspetsen. Såväl fjällgås som bläsgäs 

 ha andra, mer östliga Hyttvägar än öfver Skandinavien och Öster- 

 sjöns västra delar, hvadan båda dessa exemplar väl få betraktas 

 som rariteter. Olof Gvlling. 



Olika apors sätt att dricka. 



Om man sätter fram en skål med vatten att dricka åt en oraiig- 

 utang, böjer han sig ned och dricker utan att röra vid skålen. 

 En gibbonapa doppar en af sina händer i skålen, böjer hufvudet 

 tillbaka och suger sedan af den vätska, som fastnat i håren på 

 handens baksida. En iiiakak tager däremot skålen med båda hän- 

 der, och om den ej är för stor lyfter han upp den och dricker, 

 ungefär som en människa skulle göra i motsvarande fall. Sålunda 

 den minst »människolika beter sig mest människolikt i detta af- 

 seende. 



Kornkiiarren på Östgötaslätten. 



Med anledning af frågan i sista häftet af tidskriften: »Hur är 

 det med kornknarren?» får jag meddela, att denna fågel synes på 

 senare tider aftagit i antal. Här omkring staden har jag icke hört 

 den på länge. Förra sommaren hörde jag den endast ])å ett ställe 

 i starren på Yxstads strand vid Tåkern. Äfven vill jag meddela, 

 att en trovärdig person hört den i trakten af den gamla pålbygg- 

 naden vid Alvastra på Broby gård. I forna tider pä 1860-talet 

 kunde man få höra tlera på en gång i min hembygd Dalsland, 

 hvarvid de liksom svarade hvarandra på den kända melodien ; men 

 nu höres den sällan äfven här. 



Vadstena -^1 19 19. 



r. A. Fji,s:Jtobii . 



Angående riporrens läte. 



I förra årets fjärde häfte af tidskriften namnes angående Skan- 

 sens riporrar, att dessa — nämligen hanarne — frambragte ett 



