SMÄRRE MEDDlil.ANDHN 4 1 



Dä ålarnes vanliga m. 1. m. gröna ryggfärg åstadkommes af en 

 blandning eller rättare lagring om hvartannat pä visst sätt af svart 

 melaninpigment och gult lipochrom, är det tydligt, att i detta fall 

 det förstnämnda färgämnet slagit fel med undantag på de ställen, 

 där de olivgröna fläckarna finnas. En mikroskopisk undersökning 

 bekräftar detta. En liten skinnflik, som innehöll en grön fläck, ut- 

 klipptes och lades under mikroskopet. Det visade sig dä, att i 

 denna fanns ett antal ganska stora melaninförande chromatoforer 

 med ät alla håll starkt förgrenade utlöpare. Dessa lägo strödda i 

 ett nätverk af de mindre celler, som inneslöto det rent gula lipo- 

 chromet. De senare cellerna voro sammandragna till oregelbundna 

 små klum])ar. 



Ålens längd är omkring 55 cm. Den är af honkön med i för- 

 hållande till storleken ovanligt väl utvecklade äggstockar. 



/';. Z. 



En nötkråka i Västerbotten. 



Enligt meddelande från Lektor O. Holm har en nötkråka 

 skjutits vid Jörn i slutet af sept. af Postexpeditören G. Hvass. Den 

 nordliga lokalen kunde tänkas tyda på en invandring österifrån, 

 men då näbblängden hos exemplaret i fråga blott är 45 mm., och 

 den hvita fläcken i spetsen af yttersta handpennan 2,5 mm., ligga 

 dessa mätt inom gränserna för den inhemska rasens variation. 



En sällsynt ödla. 



Bland en del insekter, som af Missionären W.-\ldi:r insamlats 

 vid Kingogili i belgiska Kongo och af honom öfverlämnats till Riks- 

 museet, fanns äfven en liten ödla, som var af ej obetydligt intresse. 

 Den har namnet Poromcra fordi och beskrefs ehuru något ofull- 

 ständigt och delvis felaktigt af amerikanaren Hallowell redan år 

 1857. Han hade erhållit ett enda exemplar från Gabun. Ar 1897 

 beskrefs samma ödelart återigen från Gabun af fransmannen 

 MoQUARD, som trodde, att han funnit något nytt. Detta rättades 

 emellerid 1900 af den framstående herpetologen Bollenger, som 

 då också fått till sitt förfogande litet mera material, nämligen ett 

 exemplar från Ogowe i franska Kongo samt några andra från Be- 

 nitofloden i spanska Guinea. Dessa båda lokaler voro respektive 

 den sydligaste och nordligaste kända, men genom Missionären 

 Walders fynd utsträckes Poromeras utbredning söderut ej mindre 

 än omkring 4 V2 breddgrader. 



Poroviera är en ganska liten och smärt ödla med lång svans. 

 Största kända exemplaret är 65 mm. från nosen till anus. Utse- 

 endet är mycket karakteristiskt därigenom att ryggen täckes af 8 

 rader stora och starkt kölade fjäll. Sidornas fjäll äro däremot små, 

 men buken klädes återigen af 8 — 10 rader stora, starkt kölade fjäll. 



