SMÄRRE MEDDHLANDKN 39 



del mindre, gulhvita droppfläckar kvar i spetsarna. På armpen- 

 norna, men ej i stjärten svaga, men tydliga tviirstrimmor, men icke 

 den utbildade tågcins rent järngråa tvärband. I nacken ingen 

 fläck, hufvudets och halsens spetsiga manfjädrar tvärtom enfärgadt 

 mörka. Iris gråaktigt ockragul (= gammal kungsörns), ljusare än 

 hos följande ex. 



Torup-exemplaret bär troligen y.e dräkten. Oviduktens ut- 

 seende visade, att äfven detta ex. hade fortplantat sig (enl. be- 

 näget meddelande af Dr. R. Hckrring). Fågelns färg mörkbrun, 

 med ljusare, kvarsittande fjolårsfjädrar, märkbarast på manteln, 

 minst på halsens manfjädrar. Öfvergumpen starkt Ijusfläckig, de 

 största stjärttäckarna i spetsen helt gulhvita. Undergump rostgul- 

 hvit (hos den förra helt mörk). Tarsens fjädrar bruna, blekast 

 närmast tårna, utan något hvitt. Byxornas utsida med 3 — 4 mm. 

 breda pilfläckar. Öfre vingtäckare af 2:dra ordn. delvis med helt 

 små ljusa ändfläckar. Arm- och stjärtpennor utan spår af (den gamla 

 fågelns) tvärstrimmighet. 



Iris ljust kafifebrun, mörkare än hos den förre, men ljusare än 

 hos årsunge af kungsörn. Näbb hos båda gråblåhvit med mörkare 

 gräblå spets, de breda mungiporna, vaxhuden och fötterna citron- 

 gula, lika hos båda ex. Båda således fleråriga, men icke färdiga 

 (i 2-åriga) fåglar. — Årsungens färg är mörkare eller ljusare brun, 

 nästan öfverallt försedd med stora, ljust rostgula eller grågula längs- 

 fläckar, gulhvit undergump och smal dito stjärtspets, ofta äfven nack- 

 fläck. De gula delarna hos näbb och fötter blekt orange (ungefär 

 melon- eller ostgula), iris mörkbrun. Näbb svart, vid basen mörk- 

 grå. Den utbildade dräkten är enfärgadt mörkbrun med kvarsit- 

 tande äldre blekta fjädrar öfverallt och vackert järngräa strimmor i 

 ving- och stjärtpennor. Iris tämligen ljus gråbrungul, näl)b blåhvit 

 med mörkblå spets. Näbbens och fötternas gula = blekt citrongult. 



A. E. Brehm gjorde på sin tid det påståendet, grundadt pä 

 observationer i Hamburgs zoologiska trädgård, att örnarna behöfde 

 12 år för att uppnå sin fulla färgutbildning, hvilken erhölls efter 

 6 dräktombyten, då hvarje ruggning hos dessa fåglar tager c:a 2 är. 

 Brehms iakttagelser utsattes för mycken kritik, och i nyare svensk 

 faunistisk litteratur står föga eller intet om några försök att klar- 

 göra detta förhällande. Undertecknad har emellertid genom iakt- 

 tagelser i de zoologiska trädgårdarna i Stockholm och Köpenhamn 

 imder många år samt senare under en resa i Ryssland och Ukraina 

 funnit full bekräftelse af Brehms påstående. B:s iakttagelser gällde 

 kungsörn och hafsörn, men i zoologiska trädgårdarna i Moskwa och 

 Petrograd fick jag konstatera, att det lika väl gäller skrikörnen 

 (Aquila maculata (iai!,i^a), och under besök hos den frejdade tysk- 

 ryske praktiske zoologen och friluftsexperimentatorn Fr. Fatz-Fein 

 i Taurien fick jag se att det i samma grad gäller ste])pörnen (Aquila 

 viaculata f. orientalis), som på Falz-Feins stora naturskyddsomräde 

 häckar i många par och halftam vid boet kan studeras jiå närmaste 

 håll. Likaså har F-F. ett antal ex. af steppörnen af flera åldrar i 

 sin zoologiska trädgård, af hvilka det äldsta var i io:e året, men 

 ännu ej utfärgadt. Härvid kan anmärkas, att skrikörn och kungs- 



