GRÖNLINGEN, COIUTIS (nICMACHH.Us) BAKIiATUf.A I. IN. 27 



i akvariet går det inte alls att låta vattnet så stå och för- 

 därfvas, det vore säkra döden för våra skyddslingar. Man 

 får dock betänka, att ute i naturen luften fritt och obehindradt 

 stryker fram öfver vattenytan och således jämt och ständigt 

 berikar vattnet med det för allt växt- och djurlif så oumbär- 

 liga syret. 



I enlighet med förhållandena i bäcken inrättades akvariet 

 vid hvarje tillfälle. Grofkornig grusbotten med stora stenar 

 erbjudande gömslen och en del vattenväxter såsom Vallisneria, 

 Elodea, Fontinalis och någon Potamogetonari kan kompo- 

 neras till en vacker tafla och bidrager till djurens trefnad. 

 Vattnet måste hållas klart och rent, fritt från matrester, helst 

 med till- och aflopp, hvarvid vattenståndet får belöpa sig till 

 högst 20 — 25 cm., hellre lägre med hänsyn till lefnadssättet 

 som bottenfisk. Också torde det knappt behöfva nämnas, att 

 ju större bottenyta man kan erbjuda fisken dess bättre. 

 Akvariet bör ställas ljust, men dock inte så, att solen direkt 

 står på, enär svalt vatten bildar en för grönlingen otvetydig 

 lifsbetingelse. 



Grönlingen är i och för sig en fredlig fisk. men mycket 

 glupsk, och när den äter ter det sig synnerligen komiskt, i 

 det dess tuggrörelser och rörelser med kroppen därvid ådaga- 

 lägga en kraftyttring värdig ett mycket stort byte. Utfodring 

 bör ske mot aftonen i enlighet med djurets vana, och lämplig 

 föda är inledningsvis omnämnd. Fisken bör hållas ensam, 

 äfven om den, såsom i bäcken var fallet, lefver tillsammans 

 med spigg, ja, jag fångade för öfrigt där förra sommaren en 

 fotslång gädda, hvilken emellertid inte behöfde vara så farlig 

 för den allmänna säkerheten, då den var behäftad med en 

 mycket elakartad defekt på munnen, i hög grad hindersam för 

 bytes gripande och nedsväljande. Dessutom funnos i vatten- 

 draget Gammarus pulex och vattengråsuggor i mängd jämte 

 mindre vatteninsekter. Min egen erfarenhet talar äfven emot 

 att hysa fisken tillsammans med andra. Vid ett tillfälle gingo 

 i samma kärl som ett par grönlingar en del guldfiskar, som 

 bekant mycket fredliga och ofarliga djur. Då jag likväl efter 



