1 8 FAUNA OCH FLORA 



vore en ursprunglig egenskap. Äfven det senare slaget ba- 

 starder har, liksom fallet var med den fläckliga ungdräkten, 

 ärft det vingmönster från föräldrarna, som närmast öfverens- 

 stämmer med det ursprungliga. Det är förresten noga sedt 

 sannolikt af ursprungligare typ än båda föräldrarnas. Men 

 då vi nu i tvenne fall påvisat, att hybriderna förete ur- 

 sprungliga egenskaper, synes det rätt sannolikt, att de äfven 

 i det tredje, nämligen mantelfärgen, göra det. Det vill 

 säga, att deras gråblå mantel skulle vara mera lik förfäder- 

 nas än både hvittrutens ljusa pärlgrå» och hafstrutens »skif- 

 fersvarta». 



Dessa båda föräldraarter representera, liksom fallet var 

 med föräldrarna till föregående bastardkombination, de mot- 

 satta ytterligheterna af samma formserie. L. glauciis är den 

 arktiska formen, som lefver bland is och snö och därför för- 

 lorat sitt pigment som en tillpassning till omgifningen. L. 

 marmiis åter har blifvit starkt pigmenterad, då den hufvud- 

 sakligen lefver på det öppna, mörka hafvet samt hvilar och 

 häckar på mörka klippor. Båda arterna äro för kraftiga för 

 att behöfva denna tillpassning som skydd, men erfarenheten 

 visar, att många djur, äfven sådana, som ej äro i behof af 

 skyddande likhet och ej heller söka att dölja sig, det oaktadt 

 få en färgton, som stämmer med omgifningens. Att dessa 

 båda arter verkligen höra till samma formserie, framgår däraf, 

 att de så villigt korsa sig med hvarandra och att äfven hy- 

 bridafkomman är fruktsam. Lams mariniis och L. glaucus 

 stå i samma förhållande till hvarandra som L. fiiscus och L 

 leucopterus. 



Häraf kan man vidare draga den slutsatsen, att den van- 

 liga grupperingen af måsarna i systematiska arbeten alltefter 

 mantelfärgen i »svartryggade» och »gråryggade» är alldeles 

 artificiell. Samma sak gäller om fördelningen i sådana måsar, 

 som ha »handpennorna med svarta spetsar», och sådana, som 

 ha »vingpennorna utan svart, mestadels ljusgrå eller hvita». 

 Verkliga släktskapen är alldeles motsatt till detta, ty som vi 

 funnit, äro två af de mörkaste arterna så närsläktade med 



