1 5 FAUNA OCH FLORA 



sen finnas äfven här, ehuru ännu något mindre, så att den i 

 ytterfanet är nästan rudimentär. Det svarta på ytterfanet är 

 h'ka, men det svarta vid spolen på innerfanet har längre ut- 

 sträckning, men motsvarande läge. Den tredje handpennans 

 teckning är också lika som hos föregående exemplar, äfven 

 om de olika fläckarna ha något litet olika storlek. Upernivik- 

 trutens fjärde handpenna är nyruggad och ej fullt utvuxen. 

 Den har mindre svart än den motsvarande hos hybriden från 

 Zool. Have. Särskildt är det svarta på ytterfanet reduceradt 

 till en bandfläck af IV2 cm. längd längs kanten, men äfven 

 det svarta på innerfanet är minskadt. Båda dessa märken 

 sitta dock på motsvarande ställen som hos föregående ex- 

 emplar. De följande pennorna äro gråa med hvita spetsar. 



Af denna beskrifning liksom af bilderna (fig. 4 och 5) torde 

 det tydligt framgå, att öfverensstämmelsen mellan Upernivik- 

 trutens vingmönster och hybridens från Zool. Have är så slå- 

 ende, att den ger fullt stöd åt Winges geniala förmodan, att 

 äfven Grönlandsexemplaret är en bastard mellan Lams mari- 

 nas och L. glaiicus. 



Färgmönstret hos dessa hybridtrutars handpennor, i syn- 

 nerhet den första och andra, öfverensstämmer ganska väl med 

 detsamma hos hafstruten, ehuru det gifvetvis innehåller mindre 

 svart, och det är tydligen ett arf från hafstrut-fädernet. Mön- 

 stret hos de tredje och fjärde handpennorna hos hybriderna 

 liknar mönstret på fjärde och femte handpennorna hos hafs- 

 truten. Det är den allmänna minskningen af det svarta pig- 

 mentet hos hybriderna, som gör, att deras tredje handpenna 

 liknar hafstrutens fjärde (ej tredje) o. s. v. De tredje, fjärde 

 och femte handpennorna hos hafstruten äro nämligen väsent- 

 ligen lika, med hvit spets och med en hvit fläck i innerfanet 

 ett stycke från spetsen samt dessa hvita fläckar skilda åt af 

 svart, hvilket sträcker sig längre nedåt pennan på ytterfanet. 

 Detta svarta minskas gradvis i utsträckning från den tredje 

 till den femte pennan. Hybridens tredje penna har sålunda 

 kunnat utveckla approximativt lika mycket svart pigment som 



