148 FAUNA OCH FLORA 



förändringar få göra — så synes den s, k. båg- eller skinn- 

 skatten just hafva utgått i ekorrskinn i alla de fall, då ej 

 andra slag af skatteskinn uttryckligen nämnas. 



För att vinna jämförelser till belysande häraf förflytta vi 

 oss därför öfver till den nyare tiden, då skatteförhållandena 

 äro lättare att lära känna. 



Så visar Västerbottens räkning för år 1543, att »boga 

 skatten» eller skinnskatten från denna landsände utgick, för- 

 vandlad i penningar, med ^U öre af hvarje bonde eller med 

 ett gråskinn. Fogderäkenskapen år 1555 för Piteå lappmark 

 nämner i »undervisningen», att hvar »granlapp» hade att ut- 

 göra 10 clockverk (= ekorrskinn) eller 2 pund gäddor, och 

 den ogifte hälften däraf. 



Torneålapparna utgjorde år 1559 som skinnskatt: ygroskinn 

 (gråskinn) 1 V2 timber och 15 str» (= 75 stycken).^ 



Äfven från de sydligare norrländska landskapen utgick 

 vid samma tid allmogens s. k. vinterskatt i gråverk, eller ekorr- 

 skinn, framför andra skinn. 



Ännu i 1699 års skattelängd för Härjedalen utgår räntan för 

 taxerade s. k. afrads-land i »gråskinn», liksom också en del af 

 pastors lön i samma landsdel utgjordes af »ickornskinn», ett af 

 hvarje nattvardshjon. 



Hermelin- och andra skinn nämnas mera sällan som skatte- 

 persedlar, ehuruväl de voro föremål för flitiga inköp genom 

 kronans fogdar och uppköpare. 



Det synes mig redan häraf såsom det sannolikaste, att 

 med 'blaskurit' i dipl. af år 1413 ('blaskorin skin' i Helsl. 7, 

 såväl som 'tvaelyt skin' i sistnämnda urkund) är att förstå 

 ekorrskinn av en viss kvalitet. 



Dessa ord ha emellertid, såsom nu närmare skall visas, 

 varit föremål för isärgående tolkningar af dem, som,. mest dock 

 ur språklig synpunkt, sysslat med våra äldsta urkunder. 



I en uppsats »Mellersta Norrlands näringar i början af 



* Att märka är ock, att räknebegreppet »timmers (= 40 st.) i skattelängder 

 och äldre tiders handlingar nästan uteslutande användes, då det är fråga om 

 ekorrskinn, blott någon enda gång i fråga om hermelin och mård. Större 

 djurs skinn räknades i »dekar» (= 10 st., af gr. deka: 10). 



