Fågelnotiser från Hälsingborgstrakten 

 vintern 1918-19. 



Af 

 Oscar Ringdahl. 



ett par tre meddelanden i denna tidskrift har 

 sidensvansarnas massvisa uppträdande under 

 5 den gångna vintern omnämnts. Som emeller- 

 tid dessa omnämnanden alla komma från Små- 

 "^land, kunde det kanske vara af något intresse 

 Jhöra, hur förhållandena härutinnan varit i 

 Skåne, speciellt vid kusten. Den gångna vintern har här varit 

 blid, och under den tid sidensvansarna höllo sig i trakten var 

 vädret mulet, disigt eller dimmigt och mycket ringa frost. Den 

 gängse folktron, att dessa vintergästers uppträdande skulle 

 båda en sträng vinter, höll sålunda ej streck. 



Den 17 november sågs den första sidensvansen, en en- 

 staka fågel, komma flygande. Den "^/n observerades vid en 

 af koloniträdgårdarna en flock på 24 st. De sutto i en alm 

 och flögo allt emellanåt ned till en därunder växande hagtorns- 

 häck och slukade i sig af bären. Lyckades komma fåglarna 

 6 å 8 m. nära. Den ^/i2 syntes en flock om c:a 30 st. flyga 

 söderut. Den 11 och 12 föll den första snön, som dock snart 

 töade bort. Den 17 fick jag veta, att sidensvansar i hundratal 

 uppehöllo sig bland oxlarna på kyrkogården och att deras 

 förekomst väckte alla förbigåendes uppmärksamhet och för- 

 våning. Följande dag gick jag till platsen för att få skåda 

 fenomenet. Att fåglarna slagit sig ned här, var ej att undra 



