FAGELNOTISER FRÄN HÄLSINGBORGSTRAKTUN VINTERN 1918 — 19 185 



dem lät höra en svag sångstrof, mycket påminnande om bör- 

 jan af löfsångarens sång. Denna karakteristiska melodi hör 

 man ofta om våren från nyss anlända starar. Hvad sidensvan- 

 sarna beträffar, sågos som sagdt dagligen skaror af större eller 

 mindre storlek, men efter hand som bärförrådet sinade, aftog 

 också deras antal, och efter den 10 januari såg jag ej någon 

 sidensvans mera. Först i början af februari inträffade här vin- 

 terns första dagar med frost. 



Mesar har det under vintern varit godt om och ej ovanligt 

 att t. ex. i Pålsjö skog få se talgoxar i 10- eller 20-taI hoppa 

 bland de bruna löfven under bokarna. Hundratals bofinkar 

 jämte inblandade bergtlnkar höllo sig i skogen en längre tid. 

 Den ^/2, då jag vandrade i en liten buskbevuxen dalsänka, 

 stötte jag helt oväntadt på tvenne morkullor. Vid ett källsprång 

 mot söder hade isen töat bort och gyttjan blottats, och på 

 denna lilla fläck sökte fåglarna sin föda. När jag kom dem 

 nästan in på lifvet, lyfte de genom grenverket lodrätt i höjden 

 och flögo bort öfver småträden. Vid en dikesren observerades 

 en flock — 14 st. — Linota carmabina, h vilka förtärde frön 

 af Artemesia campestris. Till slut vill jag nämna som ganska 

 egendomligt, att jag under hela vintern ej lyckats få se en 

 enda domherre i staden eller dess omgifningar, trots den rik- 

 li8:a förekomsten af bär. 



