242 FAUNA OCH FLORA 



Men slutligen på sjätte dagens afton blef hafvet lugnare, 

 och en mängd sjöfåglar började uppträda. Måsar, tärnor, 

 lunnefåglar och tordmular blandade sig med stormfåglarna, 

 och det blef tydligt, att land ej var aflägset. Vid 9-tiden på 

 kvällen skymtades i fjärran några hvita snöfjäll, som brant 

 stego upp ur hafvet och knappt kunde urskiljas från molnen, 

 och två timmar senare rundade vi Kap Langanes, hvars lod- 

 räta basaltvägg var bebodd af tusentals fåglar. Det var det 

 första fågelberg jag sett, och för att vi skulle få en uppfatt- 

 ning om fågelrikedomen, aflossades på 800 meters afstånd ett 

 par mauserskott mot berget, livilket hade till följd, att tusen- 

 tals fåglar lämnade sina afsatser och svärmade som myggor i 

 luften eller lade sig på hafsytan. 



Först följande dag kl. 2 e. m. nådde vi Siglufjord efter 

 att på natten ha haft nöjet att se ett par jättestora hvalar 

 då och då höja sig öfver vattnet och skicka en stråle i vädret. 



Sedan vi orienterat oss i den lilla sillstaden, som ej var 

 någon plats att stanna vid, afseglade vi redan samma natt i 

 sällskap med sillfiskare till Akureyri, Nordislands största stad, 

 som ligger vid det inre af den för sin skönhet berömda Eyja- 

 fjorden. 



I Akureyri stannade vi en hel vecka, hvarunder vi hade 

 goda tillfällen att göra vandringar och ridfärder i trakten. I 

 hamnen simmade talrika ejderkullar, som voro häpnadsväc- 

 kande orädda. Man kunde stundom komma dem på ett par 

 meters afstånd. På förmiddagarna brukade de ligga och sola 

 sig på sandstranden, och då kröpo alla ungarna ihop i en hög. 

 Ingen af dem ville ligga ytterst, och det var löjligt att se på 

 hur de trängdes och klättrade upp på hvarandra lör att få så 

 mycket värme som möjligt. Isynnerhet på natten, när det var 

 kallt, såg man dem ofta ligga i två lager på hvarandra. 



För öfrigt vimlade det af tärnor i hamnen. Måsfåglarna 

 voro mindre talrika och utgjordes mest af hafstrutar. En 

 smålom såg jag en dag ute i fjorden, samtidigt som sex sång- 

 svanar kommo sträckande i riktning inåt landet. Vid fjordens 

 inre äro stränderna synnerligen långgrunda, och vid ebb 



