2öO FAUNA OCH FLORA 



återvända till dem och sin skyddande verksamhet. Det är 

 således brist på uppmärksamhet och brist på material, som 

 gjort, att andhonornas dräktömsningar ej blifvit närmare stu- 

 derade. Då jag under de senare åren varit i tillfälle att få 

 granska det stora byte, som hos en af Tåkerns ifrigaste jägare 

 vid den första tidens andjagter i hans välförsedda vassar ned- 

 lagts, har det lyckats mig att få studera det fåtal ruggande 

 honor, som bland de hundratals fällda fåglarna funnits. Som 

 emellertid detta material var allt för obetydligt för att kunna 

 utesluta blott individuella variationer, stod jag undrande och 

 spörjande öfver dessas afvikande utseende, till dess jag fick det 

 stora nöjet af personlig bekantskap med den så framstående 

 danske ornithologen Lehn-Schiöler och det oskattbara tillfället 

 att studera hans rikhaltiga material samt härigenom blifva 

 öfvertygad om det hans åsikt, att honorna såväl af anatince 

 som fuligiilince liksom hanarne anlägga en särskild sommar- 

 dräkt, som de bära en kortare tid, var riktig. Sedermera har 

 jag varit i tillfälle att i fågeldammarne i Köpenhamns Zoolo- 

 giske have, Malmös och Jönköpings stadsparker hos en del 

 arter få iakttaga dessa förhållanden och ytterligare fått bekräf- 

 telse på detta. Min uppfattning är således denna: Sedan 

 ungarne blifvit fullt vuxna och lämnat modern, ikläder hor. sig 

 en dräkt, som ej endast till fjädrarnes färgschattering och teck- 

 ning på en del kroppsställen, utan äfven hos några arter till 

 formen afvika från sommardräkten. Sedan denna sommardräkt 

 nått ett visst stadium, fällas ungefär samtidigt alla vingpen- 

 norna och, då de nya utvuxit, är sommardräkten färdig. Denna 

 bäres nu en kort tid. De kroppsställen, som i ögonen fallande 

 ikläda sig denna sommardräkt, äro: hufvudet ofvan, rygg och 

 skuldror samt hos vissa arter slaksidornas fjädrar. De honor, 

 som af en eller annan orsak ej rufvat, rugga till denna som- 

 mardräkt tidigare än de, som haft ungar att uppföda, eller 

 samtidigt med hanarne. Därför påträffar man denna dräkt 

 såväl i juli och augusti som i september och oktober hos 

 anatinae, som ju, på ett undantag när, samma höst ömsa 

 ungdräkten till full vinterdräkt. Hos dykänderna däremot, 



