2 44 FAUNA OCH FLORA 



Vår afsikt var nu att företaga en färd till den berömda 

 fågelsjön Myvatn, Nordlandets största sjö. Svårigheten att 

 skaffa hästar var stor, men slutligen lyckades vi tack vare 

 svenske konsuln Otto Tulinius välvilliga medverkan, och en 

 vacker dag stodo tio små lurfviga och trefliga islandshästar 

 jämte följemannen Sigurdur Sunnarlidsson utanför vårt hotell. 



Sedan vi kommit öfver på andra sidan fjorden, redo vi 

 uppför Vadlaheidis branter. I en liten lodrät bergvägg half- 

 vägs upp mot toppen af detta fjäll flögo två små dvärgfalkar 

 skrikande emot oss och talade tydligt om, att de hade sina 

 ungar på någon afsats i berget. På den stora fjällplatån Jarn- 

 hryggur vore Ijungpiparne vårt enda sällskap, som på sluttnin- 

 garna af Fnjoskaälfvens dalgång ökades med småspofvar. Fär- 

 den gick på en ytterst elegant betongbro öfver den skummande 

 älfven vid sidan af Islands största björkskog, den berömda 

 Halsskogen, där små gråsiskor och rödvingetrastar höllo till. 



Efter öfvernattning i Ljosavatn fortsatte vi följande mor- 

 gon på slingrande och djupt i marken nedtrampade ridstigar. 

 Till höger och vänster om oss flaxade ripkullarna upp och flögo 

 blott något tiotal meter för att åter slå ned. Ungarna voro 

 af alla storlekar och vora mycket skickliga att dölja sig bland 

 markens ojämnheter. Spolvarnas och ljungpiparnas ungar 

 sprungo stundom i de djupa ridstigarna och kunde ej komma 

 upp på sidorna. Mer än en gång fick man plötsligt dra in 

 tyglarna, för att ej hästen skulle trampa ihjäl dem. 



Förbi det storslagna vattenfallet ^Godafoss» gick färden 

 genom synnerligen kuperad terräng. Vid ett tillfälle kom den 

 för Island karakteristiska bredstjärtade labben susande förbi oss. 



På aftonen nådde vi Myvatns berömda vulkanvärld, redo 

 vid sidan af Laxåälfven, där änder af olika slag simmade, och 

 nådde slutligen Skutustadirs prästgård, där vi togo in. 



Följande morgon, efter en isländsk frukost som bestod af 

 andägg, laxöring, fårkött, mjölk och kaffe spredo vi oss i trak- 

 ten, hvar och en efter sin smak. Somliga ägnade sig helst 

 åt vulkanerna, andra åt fågellifvet. 



Jägmästare Dieden och jag företogo i ösregn en vandring 



