FRÄN ISLANDS FAGKLVARLl) 249 



drog upp Zeisskikaren och följde honom med ögonen, tills han 

 var ur synhåll. 



En dag gjorde vi en färd via bondgården Grimstadir till 

 »Slutnes», Myvatns fågelrikaste ö. Jag har knappast kunnat 

 föreställa mig ett rikare fågellif än på och omkring denna ö. 

 Den var väl ett par tunnland stor och låg cirka en kilometer 

 från land. Härute vimlade det formligen af fågel. Redan in- 

 nan vi landstego lyfte åtskilliga hundratal af änder, som lågo 



En flock simsnäppor i Myvatn, Island. 



Foto Sten Bergman. 



utanför ön. Vid landstigningsplatsen simmade en tydligen all- 

 deles nykläckt örondoppingunge, och när man satte foten i 

 land, kilade flera andungar in i buskarna. 



Hela ön var synnerligen rikligt bevuxen med buskar och 

 en yppig örtvegetation af Augci/ca, Gcianiuin silvaticum m. m., 

 som på grund af den rika gödsling, som bestods dem af fåg- 

 larna, visade en frodighet, hvars make jag aldrig sett hos, 

 dessa växter i Sverige. Midt på ön fanns en liten vattensam- 

 ling, som genom sitt skyddade läge erbjöd en mycket om- 

 tyckt uppehållsort för fåglarna. Dessutom funnos ett par 

 mindre polar, där fåglarna muntert tumlade om. En rätt djup 

 vik med trång mynning var belägen vid öns ena sida. 



