Kl.IMATE rS INVERKAN PA REPTILIERNAS FÄRGER I I 7 



Om vi sålunda vända oss till den grupp ödlor, som man 

 bäst kunde sammanfatta under benämningen »vivipara -lik- 

 nande, äro de alla små, mer eller mindre mörka, gråbruna 

 djur, som lefva på fuktiga ställen — precis som vår skogs- 

 ödla! Det är skogsbrynens, bergskogarnes och mossmarkernas 

 djur, vår skogsödla förekommer ju söderut, som ofvan nämndes, 

 luifvudsakligen i bergstrakterna, däraf dess tyska namn. I 

 de torrare och varmare Medelhafsländerna saknas ock dessa 

 djur fullständigt. Däremot förekomma — där skogsödlan upp- 

 hör — andra liknande arter, t. ex. i Siebenbiirgen och det skog- 

 och bergrika Balkan. Kaukasus med sina urskogar och sump- 

 marker är ännu rikare, där finna vi t. ex. Lacerta praticola 

 EvvERSM. i tvenne skilda former^ L. derjiigini Nik. och L. 

 boettgeri Méh. (= syn. L. chlorogaster BlgrA Här spelar na- 

 turligtvis det fuktiga klimatet en viktig roll; vi sågo ofvan, 

 hur en saxic o I a-v 2iuai\on (mellan typica och riidis) var alldeles 

 mörk, där hon i Borshom bebodde samma lokaliteter som L. 

 derjiigini. Att alla dessa små bruna ödlor lefva midt uppe i 

 den präktigaste grönska betyder ingenting, den mörka pigmen- 

 teringen torde ha framtvingats af det sparsammare eller ge- 

 nom luftens fuktighetshalt mindre intensiva solljuset. På frå- 

 gan, om andra relationer förefmnas mellan luftens fuktighets- 

 grad och den mörka färgen, t. ex. inverkan af rent kemisk 

 eller fysisk art, kan jag ej här ingå. Däremot torde hos denna 

 ödlegrupp den mörka 'färgen vara den ursprungliga, af samma 

 orsak som i det här nedan följande exemplet. 



På tal om mörka ödlor måste vi nämligen till sist yttra några 

 ord om de i detta hänseende mest extrema formerna, de mer 

 eller mindre svarta murödlonia på vissa klippöar i Medelhafvet: 

 Lacerta muralis var. coeriilea eller \'i\v . faragllonensls (svartblå) 

 på Faraglioneklipporna vid Capri, var. lllfordl på klippor vid 

 Balearerna, var. mellsellensls på dalmatinska klippöar och var. 

 filfolensls på klippor utanför Malta (de två senare i det när- 



' L. praticola f. typica från de kaspiska kusterna och L. praticola f. pon- 

 tica från länderna kring Svarta Hafvet. Till den senare höra de ungerska exem- 

 plaren. 



