Till kännedomen om hussvalornas och 



några andra fåglars utbredning 



i Sverige. 



Af 



Einar Lönnberg. 



r 1913 trycktes i denna tidskrift en intressant 

 afhandling af Lektor Aug. Heintze under ti- 

 teln: »Anteckningar om Hiriindo iirbica». I 

 denna erinrar förf. om den vana, som en del 

 " hussvalor ha att häcka i klippbranter i st. f. på 

 H hus. De svalor, som ha denna afvikande och 

 gifvetvis i grund och botten ursprungligare vana, kallade han 

 för korthetens skull »klippsvalor > samt ville betrakta dem 

 såsom en särskild »biologisk ras». Hans skäl härför voro föl- 

 jande. »Klippsvalorna» visa ej någon tendens att flytta till 

 byggnader och antaga »hussvalornas» lefnadssätt, äfven då 

 hus blifvit uppförda, i deras närhet och sålunda lätt stå till 

 buds. Lektor Heintze anförde, som bevis på denna sak, att 

 t. ex. »klippsvalorna» i Abiskojokks kanjon ej tagit sig för 

 att bygga på de hus, som sedan åtskilliga år stått till deras 

 förfogande i närmaste grannskapet till deras gamla hemvist i 

 klipporna. — Det kan dock inom parentes omnämnas, att 

 Sten Bergman tre år senare fann hussvalor byggande och 

 häckande på husen i Abisko samhälle, men detta utgör intet 

 bevis för, att dessa skulle vara klippsvalornas ättlingar, ty den 



