VARA FÅGLARS UTBREDNING 219 



på hus byggande svalan har på de senare åren spridt sig längs 

 Luleå -Ofotenbanan, och hussvalorna vid Abisko kun na alltså 

 vara af »hussvale»-ras efter lektor Heintze's terminologi. — 

 Ett annat exempel för att styrka sin sak lägger han fram ge- 

 nom att citera ett Löwenhjelms yttrande 1843, nämligen att 

 vid Kvikkjokk ej ett enda par af Hiriindo iirbica häckade vid 

 eller på husen såsom vanligt, utan allesammans i det närbe- 

 lägna Nammatsfjällets klippbranter. Å andra sidan framhåller 

 Lektor Heintze, att hussvalor flerstädes, t. ex. >i Medelpad, 

 Ångermanland och sydöstra delen af Åsele lappmark», skulle 

 kunna finna lämpliga bergväggar för bobyggande i närheten af 

 de hus, där de nu bo, men de ha dock ej flyttat dit. Han vill 

 däraf draga den slutsatsen, att >de båda raserna skilt sig från 

 hvarandra långt tillbaka i tiden». »Hussvalorna», menar han, 

 ha utvecklat sig såsom en på hus byggande ras i Medelhafs- 

 länderna och sedan trängt norrut med människorna. »Klipp- 

 svalorna» antager han däremot ha »invandrat till några fjäll- 

 trakter från Norge». 



Längre går han ej i sin framställning om denna sak. Då 

 frågan otvifvelaktigt är af intresse, torde det kanske ej vara 

 ur vägen att fortsätta och något närmare diskutera densamma. 



Det är då två spörsmål, som framställa sig. Det första 

 är: Äro månne bergen och klipporna i de trakter, där »klipp- 

 svalorna» häcka, af någon olikartad beskaffenhet mot bergen 

 i andra delar af landet, där »klippsvalor» ej uppträda? 



Och det andra är: Kunna några förklaringsgrunder fram- 

 ställas för antagandet af tvenne skilda invandringsvägar: en 

 västlig för »klippsvalor» och en sydlig för »hussvalor» och för 

 att dessa skulle vara oberoende af hvarandra? 



Hvad den första frågan angår, så torde nog, åtminstone i 

 vissa fall, berggrunden på de ställen, där »klippsvalor» häcka 

 i vårt land, vara olika mot på flertalet andra ställen. I Abiskos 

 kanjon är ju en skiffrig bergart, som bildar en mängd hyllor, 

 utsprång och smärre ojämnheter, som böra kunna lämna sär- 

 deles gynnsamma boplatser för svalor. Lektor Heintze säger 

 också om en annan boplats: >Sommaren 1907 häckade klipp- 



