Hur länge ha svanar haft hemvist i 

 Tåkern? 



Af 



Einar Lönnberc. 



^egreppen Tåkern och svanar äro ju för nu- 

 tida svenskar så nära förbundna med hvar- 

 andra, att flertalet säkerligen undrar öfver 

 att ett sådant spörsmål som detta kan fram- 

 ställas. Tåkern betraktas ju af mången som 

 ett riktigt svanarnas urhem, men detta är lik- 

 som så många andra gängse föreställningar ett misstag. Tå- 

 kern har uppenbarligen ej utgjort boplats för svanar, d. v. s. 

 för knölsvanar (Cygniis olor', ens i hundra år. 



I en liten, men efter allt att döma vederhäftig bok med 

 titeln »Omberg och dess omgifningar» af J. Bohman, tryckt i 

 Linköping 1829, läses sid. 32: »Anas Cygnus Rets. Cygn. Me- 

 lanorhynciis Meji. Swan. Synes någon gång wårtiden till ett 

 antal af 8 — 10 i Tåkern och Wettern». Såväl de anförda nam- 

 nen som ock tidsbestämningen ådagalägga, att här menas 

 sångsvanar, som på flyttning än i dag slå till och tillfälligt 

 uppehålla sig i de nämnda sjöarna. Knölsvanar, som stan- 

 nade sommaren öfver ocli häckade där, funnos uppenbarligen 

 ej på den tiden i Tåkern, ty då skulle det säkert framhållits. 

 Alldeles liknande uppgifter som de redan citerade återfinnas i 

 ett annat arbete med titeln »Wettern och dess kuster» af 

 samme författare och tryckt 1840. Förhållandena hade tydli- 

 gen ej ändrat sig till denna tid. 



Broocman talar i sin bekanta beskrifning öfver Öster- 

 götland också om svanar, men i sådant sammanhang, att det 

 sannolikt hänför sig till flyttande sångsvanar. Svanen upp- 

 räknas nämligen tillsammans med »ankor, änder, traner, will- 

 gäss, knipor m. m.», och de senare af dessa äro ju fåglar, 



